738 IRODALOM. 



leírásával, hanem líj gondolatot visz a természeti viszonyok felfogásába, 

 új irányt igyekszik adni a bányász kutató munkájának és a geológus 

 oknyomozó vizsgálódásának. 



A terjedelmes munka egész tartalmát kivonatosan ismertetni itt 

 nem tartom célszei-ünek ; de épen az említett eredeti felfogáshoz, mely 

 mint alapgondolat az összes bányák leírásán végig vonul és azokhoz a 

 szabályokhoz, melyeket a szerző az ö széleskörű tapasztalataiból levont, 

 legyen szabad nekem is hozzá szólnom és saját álláspontomat azok 

 irányában kifejtenem. 



Mielőtt azonban e fontos tárgyba belemerülnék, engedelmet kérek, 

 hogy iigyszólván személyes kérdésben felszólalván, a szerzőnek néhány 

 mástermészetü adataira és állításaira nézve megjegyzéseket tehessek. 

 Több mint harminc éve, hogy én magam az Erdélyi Erchegységben dol- 

 goztam és tüzetesen Nagyág híres bányáit tanulmányoztam. Nagyágról 

 írt monográfiámat a kir. magy. Természettudományi Társulat 1885-ben 

 adta ki.* Természetes, hogy dr. Pálfy a jelen munkájában többször 

 hivatkozik arra a munkámra valamint egypár kisebb közleményemre 

 és hálával tartozom neki az elismerő hangért, mellyel ezt teszi. De ter- 

 mészetes másfelöl az is, hogy ő, újabb észlelések és egyéni felfogása 

 alapján, bizonyos kérdésekben más következtetésekhez jutott mint én, 

 nevezetesen a következő kérdésekben : 



1. a nagyági kétféle erupeió korviszonyáról, 



2. a boiczai Svregyel kőzet geológiai koráról, 



3. a nagyági glauchról. 



Mindezekre nézve legyen szabad a szerzőnek eltérő nézetét ismer- 

 tetni és saját régibb kijelentéseimmel szembeállítani. 



1. A nagyági erupciók korviszonyáról. Nagyágon Dr. Pálfy, ép 

 i'igy mint én, két közetfajtát kiilönböztet meg : egy kvarctartalmú andezitet, 

 vagyis dacitot. mely részben zöklkó'nemü, és egy kvarctalan amfibol-augit- 

 andezitet, melynek típusaként a Nagy Kálvária-hegy kőzete tekinthető. En a 

 dacitot vettem idősebbnek, mivel a Kálvária-csoport, mely a dacittömeggel 

 érintkezik ugyan, de vele semmiféle átmeneti kapcsolatban nincs, ott sincsen 

 zöklkőnemű módosulatban, ahol a zöldkődacittal határos ; az érctelérek sem 

 hatolnak be az amfibol-andezitbe és végre a vormagai szarmata konglomerátum, 

 mely igen sok dacitgörgeteget tartalmaz, a hozzá közelebb eső Kálvária-kőzet- 

 ből semmit vagy csak kétes példányokat bír felmutatni. Ha az utóbbi körül- 

 meny minden kétségen felül állna, azt bizonyítaná, hogy a kvarctalan kőzet 

 nemcsak a felső mediterrankorú dacitnál, de még a szarmata konglomerá- 

 tumnál is fiatalabb. Pálfy a Kálvária-kőzetet főkép azért tekinti a dacitnál 

 idősebbnek, mert az Érchegység más pontjain, nevezetesen a Csetráshegység 



* Nagyág földtani és bányászativiszonyai. Budapest, 1885. 



