IKODALOM. 743 



alakulásában az ENy — DK irány ugyan még elég világosan kifejeződik 

 és fel lehet tenni, hogy ily irányú vetődések vagy egy ily irányú sülye- 

 dés adott alkalmat ennek a medencének képződésére. De már a zalatna- 

 almási medence alakjában ezeket az ismertető jeleket nélkülözzük, va- 

 lamint hogy a brád-stanizsai vonulat okozója sem tűnik ki a térkép 

 adataiból. Ami pedig a verespatak-oflVnbányai vonulatot illeti, csak nem 

 lehet az ofíenbányai palafélsziget horszt-szerű alakulására hivatkozni és 

 a rajta levő kitöréseket Yerespatak kárpáti homokkövén áttört vulkán- 

 jaival egy tektonikai vonulatba összefoglalni, legalább pusztán az itt 

 közölt rajzok alapján nem. 



Azt az alapgondolatot, mely e szóbanforgó munkán végig vonul, 

 először is (la harmadkori vulkánok szerkezete és hegyalakzata" című 

 fejezetben (24 — 30, o,) találjuk kifejezve, majd a munka végén, az dOsz- 

 szefoglalásii címűben (252. o.) röviden és szabatosan körülírva. 



Hogy az erdélyi Erchegységben az aranytermő telérek szoros kap- 

 csolatban álhiak az ottani harmadkorii erupciós kőzetek fellépésével, ez 

 olyan szembeszökő jelenség, mely eddig is minden kutatónak feltűnt. 

 A szerző azonban nem elégszik meg ezen igazság általános megerősíté- 

 sével, hanem a harmadkorszaki vulkánok belső szerkezetét megvizsgálva 

 azt találja, "hogy szükséges — és a legtöbb esetben lehetséges is — a 

 kitörési pontokat, a régi krátereket, vagy ha azok már teljesen elpusz- 

 tultak, a beléjük vezető kitörési csatornákat kijelölni és a be- 

 lőlük kiömlött lávaároktül, illetve a kihányt breccsia- és tufaképződmé- 

 ayektől megkülönböztetni ». Ez lett tehát felvételi munkájának főcélja és 

 mihelyt ez a mivelet, — a mindjárt felemlítendő ismertető jelek segít- 

 ségével — sikerült, feltűnt neki az érctelérek elhelyezkedése és arany- 

 tartalma körül olyan törvényszerűség, mely a szerző saját szavai szerint 

 így hangzik : 



(250. o.j «A bányák nagy részénél . . . általános szabály, hogy a 

 telérek mindenütt a vulkáni csatorna szélén haladnak 

 végig. Oly esetekben . . . amikor két vulkáni csatorna a felületen össze- 

 olvadt egymással, a telérek mindenütt a két csatorna között lépnek fel. » 



Továbbá (254. o.) : 



«. . . általános szabály az, hogy az arany csak azokban a teló- 

 rekben fordul elő, amelyek a vulkáni csatorna szélét metszik vagy an- 

 nak közelében haladnak, ós csak addig gazdagok, amíg a csatorna kö- 

 zelében vannak II, 



Könnyen érthető, hogy az ilyen törvényszerűségnek mily messze- 

 ható értéke volna a gyakorlati életben, a bányászati kutatás és munka- 

 irányítás körében, nem is szólva arról az elméleti érdekességről, mely 

 okvetlenül hozzá fűződik, mihelyt érvényessége, az összevágó példák 

 számára alapítva, az induktív úton talált igazság fokára emelkedik, En- 



