IRODALOM. 749 



Ha mármost ezeknek a tapasztalatoknak alapján a nagyági telérviszonyok 

 kifejlődését akarnám vázolni, feltéve egy lényegileg egynemű dacittömeget, 

 melyben valami okból egy hasadékhálózat keletkezik : a végeredményben ugyan- 

 ahhoz a képhez juthatok, amit Pálfy feltüntet. A hálózat helyenként sűrű, 

 másutt kevés repedés van ; a hasadékok majd szélesek, majd keskenyek. A ke- 

 ringő folyadékok vagy gázok telérasványokkal töltik ki a hasadókokat. Ezek- 

 nek az ásványoknak egy része a levegővel érintkezve felbomlik, kénsavat és 

 kéuessavat képez, melyet a nedvesség felfog és a telér falaiba bevisz, ahol a 

 fóldpátokat kaolinná bontja. A bontás legerősebb ott, ahol a sűrű érhálózat a 

 mállasztó anyagok elterjedésének leginkább kedvez, közepes, ahol egyes vas- 

 tagabb telérek ugyan bőséges oldatot szolgáltatnak, de a kőzetbe való behato- 

 lásnak kisebb felületet engednek ; legcsekélyebb végre, ahol kevés hasadék van, 

 vagy csak oly szűkek, hogy kevés oldat keringhet bennük. 



Ily módon előállhatnak olyan telérviszonyok, aminőket Pálfy bánya- 

 térképei ábrázolnak, ha a kemény kőzetet nem élesen körülhatárolva, hanem 

 fokozatos átmenettel a lágyabb, mállottabb részletekkel összekötve képzeljük, 

 ami a valóságnak meg is felel. Ekkor a szilárd kőzet regióiban rendesen kes- 

 keny és szegény teléreket fogunk találni ; az átmeneti területen, tehát a szilárd 

 kőzet szélén vastagabb, gazdagabb ereket látunk, az egészen elkaolinosodott 

 sárgás-fehéres kőzetben pedig szakadozott vékony ereknek sűrű hálózata lesz, 

 mely csak ritkán szolgáltat gazdagabb érceket. Ahol pedig egy vastagabb telér 

 a kemény kőzet területén átvág és a mellékkőzetet mégis csak csekély mérték- 

 ben vagy csak nagyob közökben lágyította, ott előáll annak a viszonynak képe, 

 melyet Pálfy, mint két erupciós csatorna közé ékelt télért feltüntet. 



A mondottak nem azt jelentik, hogy Pálfy felfogását egészben helyte- 

 lennek tekintem. Hiszen tudom, hogy a « csatornák » létezése ellen nem lehet 

 elméleti kifogást tenni, és azt is készségesen elismerem, hogy más bánya- 

 helyeken, p. o. a Bárza-hegyen, a természeti viszonyok olyanok, hogy nem- 

 csak az erupciós csatorna biztos kijelölését megengedik, hanem azonfelül az 

 érctelérek viselkedésére nézve felállított szabályokhoz példákat is szolgáltatnak. 

 Csak Nagyágra nézve akartam megmutatni, hogy az ottani jelenségek más 

 magyarázatot is tűrnek, mint amely a szerző elméletén és tapasztalati szabá- 

 lyain alapszik. 



Az ércek eredete. Munkájának utolsóelőtti fejezetében, melyben 

 vizsgálódásainak eredményeit összefoglalja, a szerző szóba hozza a nemesércek 

 eredetének kérdését is és — «a laterális szekréció elméletével szembenn — 

 határozottan az aszcenzio elmélet hívének vallja magát. Ez a szembeállás, úgy 

 hiszem, nekem szól, még pedig annak a hipotézisemnek, melyet a X. nemzet- 

 közi geológiai kongresszuson előadtam.' Legyen szabad megjegyeznem, hogy 

 Pálfy az én fejtegetésemet nem egész helyesen fogta fel, először midőn elmé- 

 letemet egyszerűen a régi értelemben vett laterális szekrécióval összetéveszti, 



1 De la relation entre l'état propylitique des roches andésitiques et Icurs 

 filons minéraux. Par Béla de lukey. Compte rendű du X. Congrés géologique Inter- 

 national. Mexico I!i07. 



