A BALI.A-BARLANOBAN 1911. ÉVBEX VÉGZETT ÁSATÁSOK EREDMÉNYEI. 765 



lesz SZÓ róla, itt csak rövideu íikaroLu megemlíteni azt a körülményt, hogy 

 nekem elejétől fogva feltűnt az ösmedve tejszemfogainak reudkivül gyakori 

 előfordulása, mivel ugyanakkor sem megfelelően fiatal medvecsont, sem más 

 tej fog nem került ki. Kezdettől fogva azt gyanítottam, hogy az ősember ezeket 

 a fogakat díszre való alkalmatosságuknál fogva gyűjthette. Mint a következők- 

 ben látni fogjuk, feltevésem helyesnek bizonyult. 



Kellő összehasonlító anyag hijján egyelőre több kisebb vagy kevésbbé 

 jellemző csontmaradványt nem sikerült még meghatározni s igy eddigelé csak 

 a következő fajok felsorolására szorítkozom : Ursus xpclaeus, Vulpeí< viiljies. 

 C4anis Inptix, Bos sp., /&(s sp., Felis spelaea ('?). A barlangi oroszlán meghatá- 

 rozása egy hatalmas ulnatöredék alapján történt ; még nem egészen bizonyos, 

 de semmi esetre sem volna meglepő, mivel a Szeleta-barlang hasonló faunáju 

 rétegeiből több esontmaradványa került ki. Nagyon alárendelten előfrdul még 

 a Ritnqifer Infundus. L(i(/()piis dlpiutis és a L albtts, amely fajok a fiatalabb 

 sárgás rétegben játszanak nagy szerepet. Az említett fajok jól beillenék az 

 utolsó jégkorszakot követő postglaciális kornak első szakaszába, amikor a 

 klíma a mainál lüdegebb és nedvesebb lehetett, az erdő még nagyon aláren- 

 delt szerepet játszhatott s a növény és állatvilág részben még a tundrás, 

 helyenként pedig már steppei jellegű volt. A rénszarvas ebben a korban annak 

 dacára, hogy a klíma hidegebb volt, mint a későbbi steppei időszak- 

 ban, az uralkodó nedvesség miatt nem érezhette jól magát s ezért általában 

 csak gyéren szokott ebben az időben Középeurópában előfordulni. 



A Balla-barlang alsó rétegkomplexumából eddig 30-nál több paleolit 

 került ki, amelynek túlnyomó részét nagyon szépen dolgozta ki az ősember. 

 Wegdolgozatlan szilánkokra eddig egyetlen egyszer sem akadtunk, ami bizo- 

 nyítja, hogy az ember nem itten készítette szerszámait, hanem már készen 

 hozta azokat más helyekről. Más szóval műhelynek nem szolgálhatott a Balla- 

 barlang ebben a korban. Erre nem is lehetett nagyon alkalmas, mivel egy- 

 részt északnak fekszik, másrészt pedig a szerszámkészítéshez szükséges anyag 

 sem található ennek közvetlen közelében. Az itt levő kőzetek közt t. i. a 

 mészkő és pala uralkodnak. Mivel a paleolíteknek túlnyomó része kalcedon- 

 bül áll s mivel típusuk rendkívüli módon hasonlít a szeletaliakhoz, feltehető, 

 hogy a ballal ősember szintén a miskolci Avas-hegynek szálban előforduló 

 kaleedonját használta fel s hogyha nem is tartozott épen ugyanahhoz a nép- 

 törzshöz, de legalább is sűrű érintkezésben állhatott vele. A kalcedonból ké- 

 szült darabok itt is nélkülözik anyaguk sajátságainál fogva a patinát és nagy 

 korukat csak zsíros fényük árulja el : a kalcedon friss töréslapjai t. i. fény- 

 telenek. 



Az eddigi eredmények szerint nagyon valószínűnek tartom, hogy ennek 

 a rétegnek paleolítjei inkább az auriguacienbe tartoznak semmint a mousté- 

 ríenbe, annak dacára, hogy több a moustérien iparra emlékeztető formát is 

 találtam (csenevész szakócák, fúrók stb.). A kérdést végleg eldöntöttnek még 

 nem tekintem, mivel igazi emeletet jelző típus még nem került ki s mivel 

 másrészt a megfelelőkoru rétegek még teljesen kiaknázva nincsenek s így 

 remélhető, hogy egy-két olyan paleoh't-tipus is elő fog még kerülni, amely 



