A BALI.A-BARLAXGBAX lílll. ÉVBKN AÉGZF.TT ÁSATÁSOK REEDMÉNYEI. 767 



fovmákut tcirtiilmuzó solutréeii rétegekből, Dechelette' szerint több szerző 

 névszerint Eeinach, Düpont és Pigűiuki tisztán elméleti alapon már régebben 

 hangoztatták a solutrei babérlevélformák a szakócából való kifejlődésének a 

 lehetőségét, de ezt a feltevést a nyugati lelőhelyek épenséggel nem erősíthették. 

 meg, mivel ottan a szakócák a moustérien korban vagy aurignacien kor elején 

 általában kivesznek s a solutréen elején minden átmenet nélkül már készen 

 jelennek meg a babérlevél tipusok. A szeleta- és a balla-barlangi leletek, ha 

 helyesen értelmezem azokat, az emiitett francia szerzők hipotéziseit megerő- 

 sítik. A kérdésnek nagy fontosságánál és érdekességénél fogva természetesen 

 tartózkodni kell e kérdést véglegesen elintézettnek tekinteni, reméljük, hogy 

 mindinkább gyarapodó gyűjteményeink nemsokára ide fogják vonzani a külföld 

 szakembereit, amikor is majd ez a kérdés is tisztázódni fog. Mivel a közel 

 jövőben a Balla-barlangot monográfiában szándékozom ismertetni, az egyes 

 paleolíteknek részletes leírására itt nem terjeszkedem ki. csak annyit akarok 

 még megemlíteni, hogy épen úgy, mint a Szeletában, a kőszerszámok nem 

 voltak a szó szoros értelmében vett kulturrétegekhez kötve, hanem elszórtan 

 fordultak elő a kitöltő rétegekben. 



A Balla-barlang rétegeinek egy további érdekes jelensége az, hogy töme- 

 gesen tartalmazzák az ősmedve fogaiból, főleg szem- és metszőfogaiból, készí- 

 tett kis penge-, kaparó- és vakaró-féle eszközöket s amelyek közt olyan alakok 

 is vannak, amilyenekkel sem az irodalomban, sem a külföldi gyűjteményekben 

 nem találkoztam még. A vakarószerű eszközök mindig úgy vannak kidolgozva, 

 hogy a vakarásra szolgáló élük a fog zománcos részére esik, viszont a pengék- 

 nél épen fordítva a foggyökeri puhább cementes része alkotja a pengének a 

 vágó élét. Mig tehát az előbbiek meglehetősen helyettesíthették a megfelelő 

 kovasavas vakarókat, az utóbbiak csak bizonyos kisebb keménységet szüksé- 

 geié munka végzésére lehettek alkalmasak.- Bizonyára a szükség, vagyis a kova- 

 savas kőzeteknek hiánya volt az, ami a ballai embert arra kényszerítette, hogy 

 az ősmedve fogait szerszámkészítés céljából felhasogassa, annál is inkább, mivel 

 az ősember általában nagy előszeretettel gyűjtötte különösen az állatoknak 

 ■szemfogait, hogy azokkal életében magát feldíszítse s hogy halála után, mint 

 ezt sok lelet bizonyítja, hozzátartozóit kegyeletből azokkal feldíszítve eltemesse. 

 Hogy mégis szerszámkészítésre is használták a fogakat, ez csak azért lehetett, 

 mivel sokszor kifogyhattak az Avasról magulíkal hozott kőzetekből s másrészt 

 egyik-másik arra tévedt törzs talán nem is ismerte az avasi lelőhelyet. Hogy 

 a Balla-barlang ősembere is előszeretettel gyűjtötte a medvefogakat, azt az a 

 körülmény bizonyítja, hogy amig az ősmedvének vagy száz tejszemfogát sike- 

 rült gyűjteni, ugyanakkor egyetlen egy metsző- vagy zápfog sem került ki. 

 Nyilvánvaló tehát, hogy az ember főleg az ősmedvének tejszemfogát gyűjtötte, 

 valószínűleg nagyobb területekről is, mivel a Balla-barlang kitöltéséből eddigelé 

 egy megfelelően fiatal ősmedvecsont sem került ki. Ezeknek a kis szemfoguk- 

 nak majdnem a fele a gyökéri részen le van törve. Ennek a törésnek mikéntje 



' Arcliéologie Préshistoriquo. Manuel D'Archéologic. Paris 1908, pag. 140. 

 - Talán az állati bőr kidolgozásánál. 



