ORAXGE-KIVER PETRÓLEUM-TELEPEI DÉLAFRIKÁBAN. 899 



A careliomokkő 150 m vastag ós közbetelepiUt palákkal elválasztott 

 két részre oszlik. Ezek közül az alsó durvaszemű, sőt néhol egészen konglo- 

 naerátos. A carehoniokkö felső része finomszemű, számos kisebb-nagyobb likacs 

 van benne, ezek körül többnyire vasoxidtól szinezett lerakódások keletkeztek. 

 Ezen. valószínűleg fúrókagylók által létrehozott s késöblii élőlények számára 

 is tartózkodási helyül szolgált likacsokról nevezték el ezt a homokkövet aCare- 

 homokkőneki), azonosítva — bár kérdéses, hogy helyesen-e — a németországi 

 triász ismert üreges liomokkövével. Az üregeeskókbe ma számos rovar rakja 

 a petéit, két-két vékony, homokos, tojásdad héjjacskát találunk bennük. 

 A homokkő kötőanyaga többnyire homokos, kevéssé meszes. A külseje fehéres 

 viigy sárgás, barnás, vagy ha mállottabb, szürke. A homokkő színe vörösesbe 

 vagy zöldesbe hajlik aszerint, amint vörös vagy zöld palára, márgára, vagy 

 agyagra telepedik. A réteglapok gyakran barázdáltak, bordázottak. hengereltek 

 és hosszúra nyúló repedésekkel meg-megszakítvák. A homokkötörnbök felülete 

 karcolt és csiszolt s az egykori eljegesedésnek és északkelet felé iránj'ult jég- 

 áraknak félreismerhetetlen nyomait viseli. 



Éppúgy EEK felé irányul a rótegzés lankás általános ellaposodása is. 

 ezt azonban helyenként hatalmas, egész hegylejtökre kiterjedő s a normális 

 helyzetet megváltoztató csuszamlások zavarják s nagykiterjedésű erupciós repe- 

 dések (dejkok) szakítják meg. (62. ábra.) E repedések többnyire függőlegesen 

 állnak és diabázos vagy bazaltos intruzivus közetek töltik ki. (G3. ábra.) 

 A magma helyenként a repedések szélein túlömlött, magas hegyhátakat, egyes 

 feltöréseket hozott létre, bazaltos tömegek nagymennyiségű tufalerakódásai 

 keletkeztek s — amint azt a gyűjtött közetek világosan mutatják — a piro- 

 metamorfózís a szomszédos kőzeteket is nagymértékben átalakította. 



A carehomokkö üveges, rideggé vált, helyenként vörösen, ritkán sötéten 

 színeződött, mert kevés szerves maradványt tartalmaz. A tarka és vörös, 

 homokos palák meg agyagok az érintkezési síkoktól egészen 3 — 4- m távolságig 

 sötétebb szinűekké váltak (k — k a 63. ábrában), a réteglapokon a magmahö 

 által egészen 6 — N m-ig befolyásolvák, a repedéstől nagyobb távolságokban a 

 jyi kutatások megállapították, hogy ott a kőzetek már egészen változatlanok 

 maradtak. 



A kontaktuskőzeteken helyenként bitumentől származó sötét sávok és 

 foltok látszanak. .\. bennük foglalt széntartalmú szerves anyagok bitumenné 

 alakultak ugyan, anélkül azonban, hogy kőolajnak eredeti fekvőhelyén való 

 képződéséről, vagy annak nagyobb mértékben való feltöréséről beszélhetnénk. 



A megszilárdult szilikátok üregeiben és hkacsaibau lévő és valósággal 

 megfigyelhető olajmolekulák és bituminák nem egyebek, mint a karro mélyebben 

 fekvő moleno- és boccfeldrétegeiben foglalt szénben gazdag szerves zárvá- 

 nyainak desztillációs termékei, amelyeket a magma melege párologtatott el. 

 Különösen a mandulakő üregei tartalmaznak helyenként ozokeritre emlékeztető 

 olajreziduumokat, de valóságos folyós olajat is, amely sárgásbarna színű, igazi 

 petróleumszagot áraszt és a víz felületén úszkál. Ugyanezt a jelenséget találjuk 

 Felsőmagyarország triászában és karbonmészkövében, amint azt a Mitteilungen 

 der k. k. geologischen Eeichsanstalt 18S4. évi kötetében megírtam. 



