904 TÉGLÁS GÁBOR 



VI. V e r e s e g y li á z !i (A 1 s ó f e j é r vármegye) b a 1 á z s f :i 1 v i 



járásában. 



Az 1890. évi március 24-én az alsófejérmegyei Szekas-völgyet (melyet a 

 középkor forgalma is követelt Hontebüs Erdély térképéről láthatólag, Nagy- 

 enyed — Szeben közt) régiség szempontjából vizsgálgatva, Dobolyi József 

 birtokosnál több ősállat-csontot láttam. Egy Ceit'us vlap]ius kilencágú agancsa 

 több más töredékkel a Griim-kert Ijiifzko nevű határrészén került elé a Szekas 

 partomlása nyomában. 



Több Kquus priniifienhiy zápfog került ngyaninneu a nagyenyedi 

 Bethlen-kollégium gyűjteményébe, szállította néhány lelkes és főleg az erdélyi 

 harmadkori medence palísontologiai anyagának összegyűjtésében nagy érdemek- 

 kel bjró Herepet Károly tanárunk. 



Kelt Budapesten, 1912 március havában. 



AMTOK A fíÓD ÍO.\STOR FIBER íJ HAZAI ELTEKJEDÉSÉHEZ. 



Közli Orosz Endre. 

 — A X. táblával. — 



A hód hajdanában nemcsak Magyarországon, hanem általában az egésa- 

 európai kontinensen is a legszélesebb körben elterjedt állatok közé tartozott. 

 Azonban egyrészt az emberek lelketlen kapzsisága, másrészt larbár vadász- 

 szenvedélyeik kielégítése folytán — miként a bölények, azonképen a hódak 

 is — a végenyészet szomorú sorsára jutottak. Míg az Európa északi részében 

 s a Ehóne és Élbe folyók mellékén élő néhány hódcsaládnak napjai meg 

 vannak számlálva, addig Magyarországban már teljesen ki is pusztultak. 

 Hazánkból Sajó Iííkoly szerint * az 5ü-es évek végén és a 60-as években 

 tűntek el végképen. Egykori elterjedésüket és gyakoriságukat a föld rétegeibe 

 zárt fosszilis csontmaradványok, a recens példányok elejtésére vonatkozó vadá- 

 szati feljegyzések és a nagyszámmal előforduló helynevek mutatják és teszik 

 kétségtelenné. 



Magyarországban a hód Halaváts fíYULÁnak «A magyarországi 

 fosszil h ó d m a r a d vá n y o k»-ról íi't tanulmánya- szerint az alsó-phocóu 

 {pontusi emelet) óta élt. Pontusi korúak : a köpeczi. az ajnácsköi és besenyői 

 maradványok ; levantei korból valók : a novskvai és szegediek, végűi diluviálisak 

 a gánóczi és a kolozsvári * hódieletek. 



' Kihaló állatfajok. L. A Természet: I-sö évfoly. X. sz. 5-ik lapon. 

 - Természetrajzi Füzetek. 1891. (XlV-ik köt.) pag. 88. 



'•* li. (Ír. LÖRENTHEV Imiíe : A kolozsvári széiiteleji. l'öldtani Közlöny. 1895. 

 évfolvaiii. llá— IKi ]. 



