ADATOK A HÓD (CASTOR FlUER I..) HAZAI ELTER-JEDÉSÉHEZ. 907 



Tiagyobl) s egyúttal legérclekesebb sziklaürege a Sái-kánybarlang. mely a pataktól 

 50 m magasságban fekszik. A barlangterem fülkéiben Téglás Gáboe és Torma 

 Zsófia eredményes ásatást rendeztek s az itten előkerült nagymennyiségű 

 állatc'sontok között a (kistor fihpr L. alsó. balállkapocstöredékét teljes zápfog- 

 sorral (négy) is találták.' 



11. Teutsch Gyula oA bárezasági őskori telepekről" című értekezésében - 

 írja. bogy : «a neolithikus korban — mint azt sűrűn előforduló hódcsoutok 

 igazolják — a ma termékeny bárezasági f e n s i k nagyobbrészt mocsaras 

 vidék volt.i) 



12. Csóka (Torontál megye). A «Kremenyák» nevű dombon léte- 

 zett neolithkori őstelep ásatása közben a konyhaliulladék faunagazdag gyűjte- 

 ménye került felszínre, melyben a következő állatfajok szerepelnek: 



1. Bisoit prisciís H. V. Meí. 2. ííos laurux L. 3. Equus caballus L. 

 4. Cervus elaplius L. 5. Cervits raproúluís L. 6. Sus scrofa L. ferus. 7. Canis 

 lupus L. 8. Cuiiif! lainiliaris L. 9. C(t/(Ís vulpi's h. 10. Ovis arie^ h. 11. Capra 

 hircus L. 12. Caslor fiber L. 13. Lcims limidns L. l^. CnnHus fnímciitariiis 

 Páll. 15. Spalax typhlus Páll. 16. Ai-vicola sp. 17. Üreges, vékony madár- 

 csont (ludet. sp.). 18. Siliiitis ghííiis L. 19. Ciprítivs carpio L. 20. Esox 

 lucius L. 21. Luciopei-ra sandra Cuv. 22. Paludina vivipani L. 23. Plaiiorhis 

 rorneus L. 24. Ilelix hartensis Mull. 25. Anodonta sp. 26. l'iiio pictorum L. 

 27. U. p. L. var. dcrollnta Held. 28. Unió hatavus Lamk. 



13. Törökbecse: Borjas-puszta. Az itteni tanyától NXO-ra, a 

 Tisza folyó őskori, plateauszerű, messziterjedő partmagaslatán fekszik a oTégla- 

 házi táblán, melynek területén egy — neolitbkori leletekben gazdag — őstelep 

 létezett. Ennek 1903. év nyarán végzett kutatása alkalmával a hódnak három 

 külön alsó állkapcsát gyűjtöttem. Ezek egyike a felszíntől 160 cm mélyen, 

 pernyével telített agyagos talajban kova- és obsidián nucleus, csont-ár, vad- 

 disznó állkapocs és egy nagy halcsigolya társaságában feküdt, mint kétségtelen 

 ősemberi konyhahulladék. 



Az itten feljegyzett adatok 13 lelőhelye közül 11 az erdélyi medence 

 területére, kettő pedig Délmagyarországra tartozik. Ha a vizeket vesszük tekin-' 

 tétbe, amelyeknek mellékén a lelőhelyek feküsznek, úgy a Szamosvölgyébó'l 

 egy leihely. az Aranyoséból kettő, a Maros fövölgyéböl négy, mellékvölgyeiből, 

 nevezetesen : a bedellői patak, a csáklyai Gyógypatak és a Peták-patak völgyé- 

 ből összesen három leihely, az Olt-völgyből egy és végül a Tisza folyó menté- 

 ről két leihely van kimutatva e közleményben, melyek így összeségűkben elég 

 meggyőzően igazolják a hódnak történelemellőtti-kori általános elterjedését. 



* TÉGLÁS GÁBOR : A Ruska-Pojáiia keleti lejtőjén és az Erdélyi Érczbegység 

 déli mészköövébeu folytatott barlangkutatásaim őslénytani adalékai. Orvos-term.-tnd. 

 Értesítő. Kolozsvár. 1897. évlbly. 26-ik lapjáu. 



- Az Erdélyi Múzeum-Egyesület negyedik vándorgyűlésének Emlékkönyve. 

 1908. pag. 86. 



