914 D! PÁLFY MÓR 



E felfogást természetesen magam is igen jól ismertem és munkám folyamait 

 igyekeztem lehetőleg kidomborítani azon megfigyeléseimet.amelyek az én fel- 

 fogásom helyességét lennének hivatva beigazolni. Nem tudom, hogy Inkey úr 

 azon 30 év alatt ami nagyági tanulmányai óta eltelt, foglalkozott-e részlete- 

 sebben még az Ercliegységgel s különösen nem tudom azt, hogy munkám 

 megjelenése után vizsgálta azokat a teriileteket és líj feltárásokat, amelyek vizs- 

 gálata a munkámba megnyilatkozó új magyarázatojíat bennem kiváltotta. 

 Megjegyzéseinek mérlegelését mindenesetre más szempontból kell tekintenem>- 

 ha megfigyeléseimet, azok közlése után, a helyszínén ellenőrizte s más szem- 

 pontból kell, ha megjegyzéseinek megírásánál 30 év előtt tett megfigyeléseiböL 

 indult ki. Nézetem szerint csak akkor lehet régi felfogásainkhoz ragaszkodni, 

 ha az líjabb feltárások s az e feltárásokból vonható újabb magyarázatok régi 

 felfogásunknak ellent nem mondanak, hanem azt megerősítik. Ezt pedig csak 

 oly módon dönthetjük el, ha az i\j magyarázatok helyességét vagy helytelen- 

 ségét nem az íróasztal mellett keressük, hanem künn azokon a helyeken és 

 azokba a feltárásokba, ahol az újabb magyarázatok megérlelődtek. 



Nem kutatom e helyen, hogy megfigyeléseim helyességét, illetve az azok- 

 ból vont magyarázatokat, mennyire vizsgálta meg Inkey úr a helyszínén, hanem 

 megjegyzéseit úgy tekintem, mint egy, az Érchegység területét jól ismerő' 

 tudósét. Mégis teljes részletességgel nem akarok megjegyzéseire válaszolni. 

 Nem pedig azért, mert munkám megírása előtt is ismertem jól azokat az 

 ellentéteket, amik felfogásaink között fcnnállanak s azoknak az érveknek túl- 

 nyomó részét, amelyek az én felfogásomat támogatják, munkám folyamán 

 részletesen ki is domborítottam. Azokat tehát felesleges ismételnem. A követ- 

 kezőkben éppen csak néhány fontosabb kérdés megvilágítására akarok szorítkozni. 



A nagyági e r u p c i ó k k o r v i s z o n y á r a vonatkozólag amit ki 

 tudtam hámozni, azt munkám 245 — 248. lapján ismertettem. Határozott állást 

 e helyen nem foglaltam a dácit fiatalabb feltörése mellett, mert a rendel- 

 kezésemre álló adatokat arra nem találtam elégségeseknek. Mégis, ha tekin- 

 tetbe vesszük azt, hogy az Érchegység egész területén, ahol a dácit és amfibol- 

 andezit korviszonya látható, mindenütt az andezit az idősebb, valószínűnek 

 kell azt tartsuk Nagyág környéken is, mert az ellenkezőre semmi elfogadható- 

 bizonyítékot nem találunk. Az az érv, hogy az amfibolandezitek nincsenek 

 zöldkövesedve, nem állhat meg, mert nemcsak ezek esnek kívül a zöldkövese- 

 dés zónáján, hanem még a tőlük északra levő fiulihegy. Cukorsüveg és Szárkó- 

 dacitja is. amelyek szintén normális állapotban vaunak megtartva. Inkey kétségbe- 

 vonja azt, hogy a Bulihegy alját félholdalakban körülvevő kőzet andezit lenne, 

 hanem szerinte az dácit. Erre vonatkozólag csak ismételhetem, hogy az nem 

 dácit, hanem andezit s benne a kvarc is előfordul.' Munkámban — úgy lát- 



' Utólagosan allialmam volt Inkey líruak úgy a Bulihegy aljáu előfordul.') s 

 kvarcot is tartalmazó amfibolanclezitet, mint a nagyági völgytől délre eső és már 

 tőle is aiufibolandezitnek vett kőzctpéldányokat bemutatni. Azt hiszem, hogy meg- 

 tudtam gj'özni arról, hogy az utóbbi közetek is tartalmaznak kvarcot és a Bulihegy 

 aljáu levő közét pedig amfibolamlczit. 



