VÁLASZ INKEY ÚR MEOJEGVZÉSEIKE. 917 



palákat áttörő erupciókat, közclfekvö a gondolat, hogy a kettő között kapcso- 

 latot keressünk. Az V. táliláu Inkey helyesebbnek tartotta volna, ha az erupciok 

 területi kijelölése helyett az erupciós centrumokat kapcsoltam volna össze. 

 Inkey ezen megjegyzését az U szempontjából nem tartora egészen logikusnak, 

 mert az erupciós centrumok kijelölésének lehetőségét a lepelképzödméuyek 

 közepette éppen O nem tartja megbizhatóuak. Én pedig azért nem kötöttem 

 azokat össze, mert a tőlem kijelölt nagyszámú erupciónak összekötésére egy 

 sokkal nagyobb méretű térképre lett volna szükségem s főbb vonásokban az 

 sem mutatott volna más képet, mint ez. 



A vulkáni csatornák kijelölési módja. Ami a vulkáni 

 csatornák kijelölési módját illeti, annak megbízhatóságát munkám folyamán 

 igyekeztem szelvényekkel is bebizonyítani s ismételten liangsúlyozom, hogy a 

 "brádi terület bejárása után, nehogy a bányafeltárások valamiként befolyásolja- 

 nak, mindig a külszínt térképeztem azon tapasztalatok alapján, amiket a brádi 

 bányákban szereztem s annak a módszernek helyességét a bánya feltárások 

 minden esetben beigazolták. Sokszor olyat is, amit a felszínen igazán kétel- 

 kedve választottam szét a, közvetlenül mellette lévő erupciótól. így például a 

 Hajtó két csatornáját, aminek helyességét pedig a, Ferencz .József- altáró szel- 

 vénye igazolja. Első bejárásom alkalmával a Nagy-Hajtótól keletre lévő kis 

 €rupeiót sem mertem elkülöníteni a Nagy-Hajtótól, oly közel vau hozzá, míg 

 a Ferencz-altárna szintje be nem bizonyította, hogy azon a szinten a két 

 erupció között megvan a mediterrán. Hogy az Erczhegység területén kijelölt 

 mindenik vulkáni csatornát magam sem tartottam soha teljesen kétségtelennek, 

 arra munkámban reá is utaltam (1. p. 230) ; de ha ezeknek legalább egy- 

 részéről is kétségtelen, hogy a lepelképzödmény közepette az egykori vulkán 

 csatornáját jelöli, akkor ezeknek kitüntetése az eddigi térképezési módszerrel 

 szemben mégis csak jelent valamelyes haladást. 



A nagyági bányaterület kráterszerű felépítését és a kráterbe belenyomult 

 csatornaágakat munkámban elég részletesen tárgyaltam s így azoknak ismételt 

 leírásába nem bocsátkozom. A szétágazó esatornaágakat a 11. ábrán közölt 

 képen igyekeztem szemlélhetövé tenni. Ebben az alakulásban Ikkey — mint 

 mondja - nem látna semmi lehetetlenséget, ha a csatornák között rétegzett 

 dácittufa lenne. Én magam a csatornaágak között a tufának előfordulását nem 

 tartom valószínűnek, még pedig azért nem. mert a tufa anyaga a vulkáni 

 erupcióuál a kráterből kiszóródik s oda aligha száll vissza. Tufát a csatorna- 

 ágak között nem is találtam, csupán a mediterránterület szélén, ahol az a 

 mediterránrétegek között fordul elő, tehát az egykori kráteren már kivül. 

 A csatornaágak között inkább a mediterrán foszlányait várhatjuk s tényleg ez 

 megvan majdnem mindenik csatornaág között. Jól ismerte ezeket a mediterrán- 

 foszlányokat Inkey is és elöfonlulásukat hasonlóan magyarázta, mint én. amikor 

 ezeket irta : 



«A traehytba zárt nagy üledék-tuskók pedig nem egyebek, mint a nagy 

 erupció-liasadékok között fenumarailt válaszfalak részei, melyeket az erupció lomha 

 mozgása csak kevéssé mozdított ki eredeti lielyükböl« (p. B6). 



