A KOMÁRNIKI- BARLANG KIALAKULÁSÁNAK TÖRTÉNETE. '.<29 



A muditeiTÚu-cmelet nlejJbeu losülyodt az Alföld b ii sülyedóst elfoglaló oeogeu 

 '(mediterrán és szarmata), tengerek körülvették a krassószörényi hegységet, amely 

 "belőlük szárazföld, illotölcg félsziget alakjában kiállott. A mai vízrendszernek 

 *lsö vonásokban való kialakulása valószínűleg ebben az időben kezdődik. A mai 

 vízrendszernek az erőteljesebb, rohamosabb fejlődése azonban csak a pliocén- 

 ben, a levantei emelet idejében történhetett, amikor a Nagy-Alföld tavának 

 vize erről a részről visszavonult s csak az Alföld közepén és Szlavóniában 

 maradt meg a reliktuma. A beltónak ez az összezsugorodása természetesen az 

 erózió-fenékvonalnak is a mélyebbre helyeződésével járt, ami viszont a folyó- 

 vizek esésének jelentékeny nagyobbodását s az eróziónak fokozottabb erős- 

 bülését eredményezte. Ugyanez a folyamat történt aztán tovább a pleisztooén- 

 l)eu ós történik a holoeén eleje óta máig. A pliooénben és a pleisztocénben 

 történhetett továbbá a folyóvölgyek mélyebbre árkolódásával egyidejűleg a 

 karsztjelenségek kialakulása, nevezetesen a barlangjáratoknak és a 

 tömérdek dolinának a képződése. A barlangoknak s a dolináknak képződését 

 elősegítette, illetőleg lehetővé tette az a tömérdek repedés, hasadék, amely a 

 hegység felgyűrődése alkalmával keletkezett s amelyek át meg áthatják az 

 ■egész heg^-vidéket. A repedések mentén a csapadékvíz leszivárgott a mélység 

 felé. s eközben a mészköböl álló falakat oldotta hol intenzivebben, hol gyön- 

 gébben és ennek megfelelöleg helyenkint vékonyabb-tágasabb hasadékok, sőt 

 nagy üregek is keletkeztek. Barlang elég nagy számban van a nyugat-krassó- 

 szílrényi hegységben, de az eddig ismeretlen járatok hosszúsága kétségkívül 

 többszörösen felülmúlja az ismertekét. Ilyen barlangok: n galambóczi légj'- 

 barlang, a moldovai rablóbarlang, a néravölgyi barlang, a stájerlaki Plopa-b., 

 Panur-, Bohuj -barlangok, a resiczabányai barlang stb. De azt hiszem, vala- 

 mennyi közt a legérdekesebb és legnagyobb a szóban forgó komáruiki barlang. 

 Egyébként megjegyzem, hogy a mi általános paloeogeográíiai és földtani szem- 

 pontból a komárniki barlangról elmondható, ugyanaz áll az összes többi bar- 

 langra vonatkozólag is. 



Lássuk már most a komárniki barlang közvetlen környékének földtani 

 viszonyait. Keleten a kristályos palák, nevezetesen csillámpalák vannak 

 jelen Ny-i, körülbelül 50— 60"-os düléssel ; erre liasz homokkő vékonyabb 

 rétegkomplexusa, majd erre a maim szaruköves mészkő és alsó ne okom 

 fehér tömött mészkő következik. Ezután nyugat felé menve egy hatalmas 

 vetődéshez, helyesebben feltolódási vonalhoz jutunk, amelyen az e vonaltól 

 nyugatabbra fekvő hegytömeg följebb, a keleti fölé tolódott. Ez a nyugatablri 

 feltolódott hegytömeg áll : alul a perm vörös homokkőből és palás agyagból, 

 majd följebb a maim és kréta-mészkövekből. A barlang legnagyobb része 

 a feltolódási vonaltól keletre eső maim és kisebbrészt a kréta-mészköbe van 

 Tájódva. Bejárata a komárniki erdőőri lak fölött van s elülső része délnek 

 irányul. A folyosó, legalább az elülső felében könnyen járható ; általában széles, 

 néha nagyobb üregekké, sőt termekké is kiszélesedik, néha azonban meglehe- 

 tősen összeszűkül. A barlang feneke dél felé általában emelkedik, de az előre- 

 haladásnál hol felfelé, hol meg lefelé kell mászni. Egyes nagyobb üregekből 

 mellékfolyosók ágaznak ki. amelyek ma még kikutatlanok. Körülbelül egy órai 



