930 Dl SCHEÉTEK ZOLTÁN 



előrehaladás után a továbbmenetel igen megnehezül egyfelől azért, mert csakr 

 ocláig tette járhatóvá a barlangot a terület tulajdonosa, az Osztrák-Magyar 

 Allamvasút-Társaság, másfelöl azért, mert itt már víz folyik a barlang fenekén, 

 továbbá mert a hátralévő rész jóformán nincs is kikutatva. A komárniki erdő- 

 őrök egyszer elég nagy fáradsággal végigmentek, a hátralévő barlangrészen s. 

 a hegy túlsó oldalán ott jutottak a fölszínre, ahol a Pouikva-iíatak egy üreglien 

 eltűnik a föld alá. Erről alantabb még szó esik. 



A barlang bejárata és elülső járható részlete szürke szaruköves maim- 

 mészkőbe van mélyülve, melynek rétegei NyÉNy-ra (-20^) 48 — 50°-nyira dühiek.. 

 Igen érdekes jelenség a szarukönek a szereplése. Az egyes elszigetelt szabály- 

 talan szarukögumók, miután körülöttük a mészkarbonát a víz oldó hatása 

 következtében eltávolodott, kimerednek a sziklafalból. Némelyik, néha több- 

 kilogrammos darab is már csak egy vékony nyélen iil. Azonkívül a mészkő- 

 rétegekben 2 — 4 ujjnyi szarukőrétegek is előfordulnak, amelyeket így kipreparál 

 a víz. Ezek néha eléggé terjedelmes, vékonyabb-vastagabb kiálló lemezeket, sőt 

 padokat alkotnak. Némelyik, amelyiket már nem bírja el a mennyezethez kötő- 

 rész, leszakad. Alkalmam volt ilyen lezuhant darabokat látni, amelyek egy-két 

 héttel azelőtt még állítólag a barlang felső falán függöttek. A liarlangban sok 

 és szépen fejlett c s e p p k ö - k é p z ö d m é u y t észlelhettem. A látogatók 

 vandalizmusa még nem tette tönkre őket. Változatos alakú staloktitok, stalag- 

 mitok s összeforrott oszlopok láthatók, de főleg a függönyszerü és orgonasíp- 

 szeríí kifejlődés gyakorabbi. Ezeknek közelebbi leírása nem célom. A barlang 

 levegőjének hőmérséklete a nyílás közelélieu : 8° C, beljebb 11-5° ('..míg 

 a levegő hőmérséklete a barlangou kívül köriillicliil ugyanakkor, 1911 aug. 4-én 

 17° C. volt. Arra a körülményre, hogy a barlang szája közelében leghidegebb- 

 a barlang hőmérséklete, már előzetesen a vezető erdővéd felhívta figyelmemet 

 s ezt tényleg igazolva találtam. A barlang fenekén, még pedig a belsőbb részé- 

 ben csillámos kvarchomokot és kvarckavicsot észleltem ; agyagot nem láttam. 

 Az alsóbb rész fenekét legtöbb helyütt cseppkő-réteg vonja be. (isáUatok 

 csontjait, kőszerszámokat nem leltem s az itteniek sem tudnak róla, hogy 

 ilyesmi előkerült volna. Megjegyzem, hogy pleisztocén ősállati maradványok 

 esetleges utóbbi előkerülése a ma még át nem kutatott mellékágakban uciu 

 tartoznék a lehetetlenségek közé. 



Térjünk vissza már most a közelebbi környék palaeogeográíiájának továl)bi 

 fejtegetéséhez, hogy a szóban forgó barlang keletkezését is megértsük. .\ Navesz- 

 hegytől, amelyben a barlangjárat van, délre egy patak van, a Ponikva. amely 

 vizét a keletebbi csiUámpala-területről nyeri. Ez a völgy ott fejlődött ki, aliol a 

 csillámpalára rátelepülő lágy perm homokkőre ós palás agyagra a kemény 

 ki'éta-mészkő következik. A völgy eme dél-északi irányú szakaszának talpa 

 természetesen a régebbi pliocén- és pleisztocén-időben jóval magasal)ban feküdt 

 mainál. A völgy vize pedig nyugat felé az országút mentén lévő száraz völgy 

 felé adódott le a Karasba. Hogy a Ponikva vize az említett irányban járt 

 egykor, arra világosan utal az a kavicsterrasz, ami a mai és egykori Ponik\a- 

 meder közt lévő vízválasztón található épen az országút mellett. A pleisztocén- 

 "ben, amint a Ponikva a perm vízliatlan és laza altalajon ide-oda, kanyargott 



