70 A. Luther, Land- och sötv.-gastropoder i Finland. 



På grund af den anförda utbredningen synes det f. n. 

 sannolikt, att H. arhustorum till oss har invandrat öfver 

 Sverge. Anmärkningsvärdt är dock, såsom äfven Hulth ^) påpe- 

 kar, att arten ännu ingenstädes blifvit anträffad i Sveriges kvar- 

 täraflagringar. I Tyskland hör den däremot till de allmännaste 

 fossila landmolluskerna i glaciala och postglaciala aflagringar. 



Artens utbredning i Finland är i flere afseenden egendom- 

 lig. En spridning under nuvarande förhållanden till de aflägset 

 från hvarandra och från kusten belägna punkter, där den hit- 

 tils hos oss är anträffad, förefaller otänkbar. Snäckan måste 

 under en tidigare period med varmare, för densamma gynn- 

 sammare klimat hafva spridt sig till de ifrågavarande platserna. 

 Man kunde tänka sig saken på följande sätt. Under den varma 

 perioden vid slutet af Ancylusiiåen, då våra stora insjöar, bland 

 dem Saima-vattnen och högst sannolikt äfven Uleåträsk ut- 

 gjorde vikar af Ancylussjön, vann H. arhustorum en vidsträckt 

 utbredning längs kusterna af detta innanhaf och uti dess skär- 

 gård och nådde sålunda äfven fram till de trakter, limäki, Ki- 

 vesvaara och Helkkusenvaara, som här närmast intressera oss. 

 De båda förra (205 resp. 296 m. ö. h.) höjde sig betydligt öf- 

 ver sjöns nivå; angående den tredje känner jag ej några säkra 

 höjduppgifter, dock torde äfven den hafva varit land under 

 ifrågavarande tid. Vid en senare inträffad klimatförsämring dog 

 snäckan ut i de flesta trakter och bibehöll sig endast på de 

 omtalade särskildt gynnsamma kalkrika bärgen såsom f. septen- 

 trionalis, samt dessutom vid kusten, där den äfven spridde sig 

 till senare ur hafvet uppdykande trakter. — Framtida, på ri- 

 kare material grundade undersökningar måste afgöra i hvad 

 mon denna hypotes öfverensstämmer med det värkliga förhål- 

 landet. 2) 



^) Hulth J. M.: Liber einige Ivalktulfe aus Westergötland. Bull. of the 

 Geol. Inst. Upsala. Vol. IV. 1. p. 122. 



^) Helix arhustorum och dess f. septentrionalis erbjuda hos oss ett 

 exempel på ^ömsesidig vikariering mellan en fjell- och en kustform» ehuru 

 vida mindre utprägladt och af annan art än de skandinaviska växter, som 

 Sernander (Om s, k. glaciala relikter. Bot. not. 1894 p. 185—201), Nat- 

 horst (Ett par glaciala »pseudorelikter» Ibid. 1895 p. 29) och Bob lin (Ett 

 exempel pä ömsesidig vikariering mell. en fjäll- och en kustform. Ibid. 1900 

 }). 161 — 179) anföra. — Enl. hvad mag. B. R. Poppius meddelat mig, fin- 

 nas också bland Coleoptera flere lappska (arktiska och alpina) arter, hvilka 

 dessutom uppträda vid kusterna af Finska och Bottniska vikarna, men sak- 

 nas i mellanliggande områden. Sådana äro bland Carnivora: Cicindela 



