90 A. Luther, Land- och sötv.-gastrupoder i Finland. 



Förekommer uti grunda, leriga eller igenväxande vikar af 

 sjöar, men äfven i åar, åmynningar, etc. 



Al. Eckerö (J. Lydecken). Finström (H. H.). — Ab. Letala 

 (K. M. L.). Karislojo. Lojo (A. L.). — N. Vekkelaks ((3. N.). — 

 Ka. Viborg (Holmberg; A, J. S.). — Ik. Björkö. St. Johanne.s. 

 Kuolemajärvi. Nykyrka. Kivinebb (A. J. S.). — Sa. Rantasalmi 

 (A. W.). »Saimen^ [N. & N. p. 50]. — Kl. Sordavala: Kirjava- 

 laks (B. P.). — Tb. Jyväskylä (G. B.). Viitasaari. Sumiais (A. L.). 



— Sb. Kuopio: Kallavesi (K. M. L.). Jorois (O. L.). — On. Tiudi 

 (J. S.). Jalguba o. Kondoboscheski vikar af Onega [Kessler p. 

 93.] — Ok. Kajana. Hyrynsalmi. [E. Nyl, Bidr. p. 136]. Suomus- 

 salmi: Kianta [A. J. Malmgren]. — Ob. Ijo (S. Nordberg). — 

 Ks. Kuusamo (»Nyl.» R. M. St.). — Lv. Varsuga (K. M. L.). — 

 Li. Ivalojoki, Koppelo, strandputtar (B, P.). 



I Norge är arten icke anträffad; i Sverge är den funnen 

 till Dalarne o. Jämtland; i Ryssland till Petersburg. 



Limncea (Lymnus) stagnalis L. 



Midd. p. 405. — Nord. & Nyl. p. 51; pl. Ill, f. il a, b. c (Lym- 

 naus). — Nyl. Bidr. p. 137. — Kessler p. 73. — West. Exc-f. p. 38. — 

 Esmark. Aret. Norv. p. 100. — Moll. Norw. 114. — Nordqv. p. 98. (f. hal- 

 tica Lindstr.) — West. Syn. p. 91. — Stenroos, p. 60. — Olsson p. 24. 



— Levander. Materialien III, p. 20. (var. livonica Kob.) 



Utbredd öfver hela området. 



Förekommer allmänt uti sjöar, träsk, floder, åar, bäckar, 

 etc, äfvensom uti Östersjöns brackvatten. 



Anm. Den stora mängden formmodifikationer, som af 

 denna art förekommer, kan man gruppera omkring några få 

 typer: den normala formen, samt å ena sidan f. horealis ^ouTg. 

 med något förkortad spira, allmän i våra större sjöar, och f. 

 lacustris Stud. (incl. f. nordmanni W.) med mycket kort spira, 

 bäst utpräglad uti de stora och öppna sjöarna Ladoga, Pyhä- 

 järvi och Enare; å den andra sidan f. subulata W. med mycket 

 utdragen spira. Denna variation uti spirans längd tyckes ej, 

 såsom man måhända af namnet yhorealis» kunde sluta, stå i 

 direkt sammanhang med det boreala klimatet, utan är be- 

 roende af vattendragets beskaffenhet, och detta — i likhet med 

 hvad förhållandet är uti sydligare länder — sålunda, att små 

 vattensamlingar och rinnande vatten alstra långt utdragna former, 



