18 



Den fik ialfald skylden for disse ulykkex-. Og som rimeligt var, varte 

 det ikke længe, før Tore fandt det raadeligst at sende den tilbage. 

 Efter en løselig beregning veier stenen mindst 1 ton, saa den vistnok 

 ligger, hvor den fra først af blev lagt af en kraftigere haand end Tore 

 Hunds. 



Som sagt, og som tegningen viser, er et stykke af "hovedet" slaaet 

 af. Da kristendommen omsider ogsaa fik indpas blandt hedningerne 

 paa Andøen, fortælles det videre, at en af de i den nye lære mere be- 

 fæstede til beroligelse for de mere vaklende forsøgte at slaa hovedet 

 af, uden at det helt lykkedes. Og fra den tid var det rimeligvis forbi 

 med troen paa eller frygten for den gamle gud. Ganske ude af sagaen 

 blev den dog ikke, for nu troede man, og det tør maaske ikke være frit 

 for, at det troes den dag idag, at de "underjordiske benyttede den som 

 baadfæste." — Nordlændingerne synes i almindelighed endnu at være 

 meget overtroiske; den mand, jeg boede hos, skjønt han hørte til de 

 mere oplyste blandt stedets befolkning, troede saaledes fuldt og fast, 

 at han havde seet en havfrue^ og bragt i erfaring, at naar en havmand 

 eller en havfrue viser sig, saa er det for at varsle om et snart udbry- 

 dende uveir, og da gjælder det, hvis man er paa søen, at komme til 

 land saa. fort som muligt. 



Men stenen er ogsaa af naturhistorisk interesse. Den bestaar af 

 «n meget haard gabbroart, næsten blot af et feldspatmineral, ja saa 

 haard, at den giver klang for slaget. Den ligger paa^ et ganske andet 

 underlag ; det er saaledes ikke tvil om, at det er en flytte- eller vandre- 

 blok. Hvorfra den er, lader sig dog neppe af gjøre, for foruden ved 

 Risøhavn og ved Bruvik paa Andøen findes gabbro paa mange steder 

 og er en langt mere udbredt bergart i Nordland, end man tidligere 

 antog. Som flytteblok er den heller ikke af særlig interesse eller af 

 større interesse end de mange andre flytteblokke. Men det er især 

 ved sin form, at den fortjener opmerksomhed. 



Som flytteblok maa den ansees for samtidig med de andre erra- 

 tlske gabbroblokke paa Andøen, men det tør maaske være et spørgs- 

 maal, om den blev tildannet som den nu er efter at være flyttet, eller 

 om den havde sin merkelige form, førend den blev flyttet (fra en inter- 

 glacial tid?) Det sidste er vel det sandsynligste, skjønt der maaske 

 ogsaa kan være en svag mulighed for, at formen kan skyldes havets 

 arbeide efter istiden, og at den efter at have faaet sin nuværende form 

 er kommen tilsyne ved landets hævning. — Jeg overlader den nu til 



