34 



Med denne sidste periode, 1740 — 1742, er vi saa rykket ind i den, 

 hvorfra vi har de første sikre efterretninger om bræernes fremrykning 

 i vert land. Misvekst gjorde sig i disse aar gjældende paa en saa 

 eftertrykkelig maade, at de senere fik navn af "grønaarene" . 



I disse aar ødelagdes gaarden Nigard i Jostedalen ved et sterkt 

 fremstød af Nigardsbræen. Og der gaar sagn om en tilsvarende frem- 

 rykken af Bjørnestegsbræen og Suphellebræen. Om end noget mere 

 ubestemt kan vistnok ogsaa en traditionel høi stand af Bøiumbræen 

 og Aabrækkebræens ødelæggelse af en hel del dyrket og dyrkbar mark 

 henlægges til dette tidspunkt. Hertzberg meddeler en beretning om 

 Folgefonden, som antyder en forandring i lignende retning. 



Et ødelæggende fremstød af bræerne ved Holandsfjord tilhører 

 ogsaa denne periode, skjønt det indtraadte noget tidligere, nemlig om- 

 kring 1720. Gaarden Storstenøren blev ved denne anledning ødelagt 

 og nabogaarden Fondøren meget beskadiget. Et tilsvarende fremstød 

 af Strupenbræen ved Lyngenfjord synes derimod at have været noget 

 forsinket. 



Det er imidlertid ikke blot den kjendsgjerning, at man i midten 

 af det attende aarhundrede staar ligeoverfor en almindelig og sterk 

 fremrykken af vore bræer, som er af betydelig interesse; men det er 

 et klimatologisk fænomen af stor betydning og i særlig grad egnet til 

 at paakalde opmerksomhed, at dette fremstød har fundet sted i umid- 

 delbar fortsættelse af en periode, hvori vistnok vore bræer har ind- 

 taget en saa tilbagetrukken stilling, at endog vore nuværende bræer 

 maa betragtes som kjæmper sammenlignet med hin periodes — en 

 væsentlig støtte for bedømmelsen af dette forhold har vi i den paa 

 flere steder indtrufne ødelæggelse af menneskelige boliger. En be- 

 retning om Bersetbræens fremrykken giver antydning om, at dette 

 minimum i bræstand ialfald er at søge forud for aaret 1675. 



Vi er nærmest henviste til at betragte bræstanden i vort land som 



