sagen til denne forskjel kan vi søge dels i rent mekaniske forhold og 

 vel dels deri. at forandringen i de klimatiske forhold ikke har været 

 ganske den samme inden vor centrale hoifjeldsegn som inden vore 

 vestlige bræegne. 



Buerbræen. der skred voldsomt frem omkring midten af aarhun- 

 dredet, havde i 1860 allerede i nogle faa aar været i aftagende og fort- 

 satte dermed indtil 1868. Fra dette aar helt op til 1893 fandt imidler- 

 tid en fremskriden sted. Denne fremrykken synes ikke at have 

 foregaaet ganske jevnt, men i et par kortere perioder, 1870- — 72 og 

 1878 — 79, at have været betydelig raskere end ellers. Fra og med 

 1894 har denne bræ stadig aftaget til og med 1900 om end noget ujevnt. 



Bondhusbræen var i aaret 1845 i aftagende. Seks aar senere der- 

 imod meldes om et mindre fremstod. Derpaa maa den vistnok igjen 

 have været i aftagende : thi 1897 angaves, at den tiltrods for de senere 

 aars stadige tilbagegang dog ikke var naa«t til saa liden bræstand, 

 som ældre folk kunde mindes fra tidligere tid. I det store og hele 

 har vel forandringen her været omtrent ensløbende med Buerbræens, 

 ialfald finder vi i overensstemmelse med denne antagelse, at Bondhus- 

 bræen var i fremrykken 1879. Kun nogle faa aar senere siges imid- 

 lertid denne bræ at være i tilbagegang, idet den helt fra 1883 har af- 

 taget op til vor egen tid. 



Bøiumbræen siges af indvaanerne i Fjærland at have aftaget om- 

 kring 1350 meter i løbet af de sidste sytti aar. I slutningen af seksti- 

 aarene havde den allerede i lang tid været i tilbagegang. men denne 

 afbrødes saa af et mindre fremstod i aarene 1868 og 1869. Derefter 

 følger igjen en lignende aftagen som for helt op til slutningen af otti- 

 aarene. da igjen et mindre fremstød synes at have gjort sig gjældende 

 ved bræeme i Fjærland. Efter dette fremstød fulgte saa en aftagen, 

 der vedvarede til og med aaret 1899. Sidste aar. 1900. har Bøium- 

 bræen gaaet lidt frem, men merkelig nok paa samme tid sknimpet lidt 

 ind langs siderne. 



Briks dalsbræen befandt sig omkring midt-n af aarhundredet i 

 tilbagegang. .Det samme var ogsaa tilfældet med de to andre bræer 

 i Olden, nemlig Melkevoldsbræen og Aabrækkebræen. I 1869 be- 

 gyndte disse tre bræer at skride frem og fortsatte dermed indtil 1873. 

 I de følgende tyve aar har imidlertid de nævnte bræer uden afbrydelse 

 aftaget. Men i 1895 meddeltes om Briksdalsbræen. at den i løbet af 

 sidste aar havde skudt frem omtrent femten meter; de to andre bræer 



