vulkaner, og ogsaa flere uddøde vulkaner har adskillige jordskjælv 

 at opvise. De kan her i enkelte tilfælde varsle om, at vulkanen gjen- 

 optager sin gamle virksomhed, som f. eks. de jordskjælv, der gik forud 

 for Vesuvs store udbrud i 79 efter Kristus ; men de kan ogsaa skyl- 

 des efterdønninger af den vulkanske virksomhed, som endnu i be- 

 grænset maalestok foregaar nede i dybet. Karakteristisk for de vul- 

 kanske jordskjælv er deres eksplosive natur samt deres ringe udbre- 

 delse, der ikke pleier at staa i forhold til den ofte betydelige virkning. 

 Ogsaa de saakaldte indstyrtningsjordskjælv har en ren lokal 



Fig. 4. For.sk3'vning af jernbaneskinner ved jordinkjælvet i Sanzai 1892. 



iarakter. Betingelsen for disse er, at der et eller andet sted i dybet 

 findes let opløselige lag, f. eks. stensalt, kalk o. 1., der udvaskes af det 

 i jordskorpen cirkulerende vand. Dele af de bergarter, der hviler 

 ■over de herved fremkomne hulrum, vil, da de er berøvede sit underlag, 

 falde ned og foraarsage jordskjælv. Denne nedstyrtning vil foregaa 

 sukcessivt og uden nogen bestemt orden, saa at man ikke kan tale om 

 laevægelse af centret i nogen bestemt retning. Naar man paa et kart 

 "tegner udbredelsen af det rystede omraade, vil denne vise sig begræn- 

 set af en tilnærmelsesvis cirkellinie, paa grund af at bevægelsen under 

 jordskjælvene udgaar fra et forholdsvis indskrænket rum. 



