6 



jordoverfladen i nærheden af bevægelsens arnested, længere ude i 

 pereferien af udbredelsesomraadet føles som bølgebevægelse. En 

 nøiagtigere undersøgelse af bevægelsen vil forresten føre os til Abbots 

 regel om, at jordoverfiadens bevægelser er komplicerte, saaledes som 

 det ogsaa vil fremgaa af fig. 2, der viser en optegnelse af bevægelsen 

 ved Milnes saakaldte "pendulum seismograph" . Et bedre indtrylc 

 af, hvor kompliceret den bevægelse er, hvori et enkelt punkt af jord- 

 skorpen er kommen, vil man vanskelig faa; skade kun, at en saadan 

 optegnelse har en feil — den er ulæselig. 



Den saa almindelige opfatning, at de sterkeste jordskjælv ogsaa 

 har den største udbredelse, holder ofte ikke stik. Dette viser sig paa 



Fig. 2. 



den mest iøinefaldende maade ved det store jordskjælv i Kalabrien 

 i 1783. Ved dette omkom ikke mindre end 20 000 mennesker, og 

 inden et fladerum af 300 kvadratkilometer anrettedes de voldsomste 

 ødelæggelser ; men langt udenfor dette areal syntes heller ikke be- 

 vægelsen at være følt. 



Jordskjælvenes styrke og virkninger er naturligvis yderst for- 

 skjellige. Enkelte kan kun iagttages ved jordskjælvsmaalere, andre 

 bringer lettere gjenstande at klirre, andre ryster husene, og atter 

 andre lægger i løbet af faa sekunder de stolteste byer i ruiner. Bedre 

 end af beskrivelser vil man af fig. 1, 3, 4 og 5 kunne se, hvad virk- 

 ninger der her kan være tale om. Hvad specielt dannelsen af de saa- 



