55 



Ved fundet af kullene paa Andøen blev en yngre formation paa- 

 vist. Det er ikke sikkert bragt paa det rene, hvem der først har fun- 

 det kul paa Andøen. Et par gange har Ole Brekkan andraget stor- 

 thinget om. belønning som finder af kullene, og maaske er det ham, 

 der først har fundet dem i løse stykker. 



Rygtet om, at kul, tagne paa stedet, benyttedes til brændsel paa 

 Andøen, bragte i 1867 bergmester Dahll did, og han saa da nogle tynde 

 stenkullag paa stranden ved gaarden Ramsaa. De laa i en forste 

 ningsf ørende sandsten og var kun tilgjængelige ved laveste vandstand. 



Til nærmere undersøgelse af kulfeltet paa Andøen bevilgedes der 

 midler af staten, og boringerne udførtes i aarene 1869 til 1873. Der 

 anvendtes ialt 51200 kr. Skjønt disse boringer var ledsagede af ad- 

 skillige uheld, saa fik man dog ved hjælp af dem kjendskab til denne 

 kulførende formation, selv om man ikke ved boringerne naaede gjen- 

 nem hele den kulførende formation. 



I 1869 naaedes et dyb af 357 fod (112 m.), da meiselen tabtes. 



- 1871 — — - 200 " (62.7 m.), da hullet gik skjævt. 



- 1872 — — - 162 " (50.8 m.), da hullet gik skjævt. 



- 1872 — — - 135 " (42.4 m.), da hullet gik skjævt. 



- 1872 — — - 275 " (86.3 m.), da borstangen brak. 

 Imellem 196 fod (61.5 m.) og 357 fod (112 m.), altsaa igjennem 



161 fod (50.5 m.), er der i det hele 10 kullag. 



Om disse boringer bemerker bergmester Dahll videre, at af de 

 10 kullag er de 8 fra 2 til 12 tommer (5 til 31 cm.) mægtige. Paa 

 grund af den ringe mægtighed, og da afstanden mellem de enkelte 

 lag er saa stor, at to eller flere ikke vil kunne afbygges ved en og 

 samme drift, maa de ansees for lidet værdifulde. Der blir saaledes 

 igjen de to lag af 14 og 20 tommers mægtighed (37 og 52 cm.). Det 

 første, der begynder i et dyb af 259 fod (81.3 m.), er ikke ganske ens- 

 artet, af og til lidt skifrigt paa grund af iblandet stenmateriale. Der- 

 paa følger 4 tommer (10 cm.) bituminøs skifer, saa et mellemlag skif- 

 rig sandsten, bituminøs skifer af lysere farve, samt sterkere bituminøs 

 skifer (4 tommer = 10 cm.), tilsammen 3 fod 5 tommer til de nu 

 følgende 20 tommer (52 cm.) mægtige kullag. Det bestaar af de 

 bedste kul, som hidtil er bemerket paa Andøfeltet og er ganske ens- 

 artet helt igjennem. Svovlkis er ikke bemerket. 



Med en drift af 6 fod 3 tommer (1.96 m.) høide vil man saaledes 

 kunne vinde : 



