64 



veiret, ligesom den, saaledes som anvendelsen i Trondhjems domkirke 



har vist, er en sterk sten, trods sin blødhed. 



Enkelte varieteter ai veksten er et godt materiale til alslags omar- 



menteringsarbeider, og den var i middelalderen almindelig anvendt 



til kapiteler paa søiler, til udskaarne hoveder og til døbefonter. 



Fig. 15 og 16 viser gamle gesimshoveder i Trondhjems domkirke, 



huggede i veksten, sandsynligvis fra Bakaunet ved Trondhjem. 



Fig. 17 er et hoved fra Trondhjems domkirke, hugget i veksten 

 fra Bakaunet. Hoved og høire arm er restaurerede. 



i'!-. 17. 



En del talkholdige vekstene modtager ikke politur og har, an- 

 vendt som søiler og til andet arkitektonisk brug, en mat, ikke sten- 

 agtig farve. Den ulempe ved enkelte vekstene har hr. arkitekt Blix 

 bødet paa derved, at han smører stenen med talg, hvorved der kommer 

 mere liv i farven og derhos glans. Dette middel er meget tjenlig for 

 søiler og ornamenter af veksten, der har sin plads i vestibuler eller 

 overhovedet paa steder, der ikke er udsat for veir og vind. 



Veksten forekommer paa mange steder i Norge, saaledes ved 

 Store Le i Aremark og i Ømark. 



