79 



esse læser man dr. Hansens behandling af det foreliggende materiale 

 til "Skandinaviens nuværende stigning" . Forf. samler tilslut resul- 

 taterne i følgende linier : "Der foregaar en utvilsom negativ bevæ- 

 gels© ved Botniske bugt med et maksimum paa omkring 1.5 m. seku- 

 lært ved Norrland — der avtar ut mot en sydostlig 0-grense Soderman- 

 land — Finske bugts sydside. Videre synes der at foregaa en svakere 

 ved Kattegats kyst med maksimum i midten Baahuslen, indskrænket 

 til dette landskap. Forøvrigt er strandlinjen ved Østersjø, Nordsjø 

 og Nordhav konstant." 



Professor Helland meddeler i en afhandling om "Strandliniernes 

 fald" resultatet af sine maalinger i Tromsø amt. Det viser sig, at 

 man her har to sæt strandlinier, der falder udover mod kysten, den 

 øvre sterkere end den undre. Strandlinierne maa være forholdsvis 

 unge, da de sees at være indgravede i de lokale, postglaciale bræers 

 moræner. 



Efter denne afhandling følger saa to mindre af Rekstad, "Løse 

 afleiringer i øvre Folddalen" og "Om periodiske forandringer hos 

 norske bræer" . Forfatteren hævder i sidste afhandling, at omkring 

 aar 1700 begyndte samtlige norske bræer at vokse. Fra omtr. 1750 

 begyndte de at trækk© sig tilbage og har siden i det store og hele tåget 

 retireret. Dette kan særlig godt paavises for Jostedalsbræens og 

 Svartisens vedkommende i det 19de aarhundrede. Folgefondens bræer 

 synes i denne henseende i det forløbne aarhundrede at skille sig fra 

 de øvrige norske bræer, idet man specielt for Buarbræens vedkom- 

 mende har kunnet konstatere, at den har vokset adskillig indtil 1879. 

 Forf. mener, at de norske bræers periodiske forandringer er to slags. 

 Der er større perioder paa mindst 200 aar og mindre, som kun udgjør 



en tyvendedel af disse. 



C. F. K. 



I. H. L. A^ogt: Søndre Helgeland (Norges geologiske under- 

 søgelse no. 29). 



Nærværende arbeide danner en slags fortsættelse til professor 

 Vogts "Salten og Banen", "Dunderlandsdalens jernmalmsfelt" og 

 "Norsk marmor" og indgaar altsaa som et led i en række geologiske 

 beskrivelser af Nordlands amt, hvor professor Vogt i endel aar som 

 medarbeider i Norges geologiske undersøgelse har havt sit arbeidsfelt. 

 Den foreliggende afhandling falder i 3 hovedaf snit : 1) "Søndre 



