97 



Af de af de danske konger udstedte privilegier sees, at man i 

 begyndelsen af det 18de aarhundrede har brudt marmor. 



Saaledes gav Fredrik IV 28de august 1704 og 13de april 1706 

 oberstløitnant Lillienskjold privilegium paa marmorbrud paa Moster- 

 havn som første finder, hvilket privilegium sikrede eneret paa sten- 

 brud paa 12 miles omkreds. 



3die august 1744 og 13de december 1745 fik hofbygmester Fortlin 

 eneret til at bryde marmor og sandsten i Akershus len i 25 aar, og 

 lignende privilegium fik oberstløitnant Eigtvedt 4de december 1747 

 i 30 aar for Kristianssands stift. 



Marmor til Marmorkirken i Kjøbenhavn er brudt i midten af 

 forrige aarhundrede ved Gjellebæk i Lier og paa Kommersøen i Sande. 



Fig. 18. 



Marmor er brudt ved Hop ved Bergen, hvis marmor er af ringe 

 mægtighed ; videre forekommer marmor paa Mosterøen, paa Salt- 

 hellen i Møgster og flere steder. 



I Romsdals amt optræder marmor i Grundfj eldet, og ligesaa er 

 der marmor i de trondhjemske skifere. 



Uden sammenligning de største marmorforekomster optræder i 

 Nordlands amt, og enkelte af forekomsterne her er kolossale. 



Det vigtigste marmorfelt er Fauskeidets marmorfelt fra Skjær- 

 stadf jorden til Sørfoldenf jorden i nord, 14 eller 15 km. langt og med 

 hundreder meters mægtighed. 



Fig. 18 viser marmorbrud fra Fauskeidet. 



Marmoren er af forskjellig farve og beskaffenhed 

 .,Naturen". 3 



