110 



Viberne har mang© fiender, katte, hunde og rovfugle ligger stadig 

 paa jagt efter dem og deres yngel, og kraakerne farer jevnlig og kred- 

 ser om deres rugepladse for at rane deres eg. Men ogsaa menneskene 

 rydder paa mange steder alvorlig op i deres rækker, røver deres vel- 

 smagende eg og skyder og fanger de unge fugle, hvis kjød skal være 

 en yndet lækkerbisken selv for meget forvænte ganer. Men i vort 

 land vil jagten paa dem efter de nye fredningsbestemmelser blive be- 

 tydelig indskrænket, ja nær sagt umulig, da fuglene efter jagttidens 

 indtræden allerede har samlet sig i større flokke, og de da er meget 

 vare og forsigtige og vanskelige at komme paa skud. Og egsamlingen, 

 som for eksempel paa Jæderen har været drevet i ikke ringe maalestok, 

 har i den senere tid aftaget og vil sandsynligvis yderligere aftage, 

 efterhvert som skolerne og "dyrebeskyttelsen" søger at bringe bør- 

 nenes natursans ind i et bedre spor. 



Boganmeldelser. 



Dr. August Schulz, Uber die Entvdcklungsgeschichte der gegen- 

 wårtigen Phanerogamen Flora und Pflanzendecke der skån din avischen 

 Halbinsel und der benachbarten schwedischen Inseln. (Sonderabdruck 

 a. d. Abhandlungen der naturforschenden Gesellschaft zu Halle. B. XXII.) 

 Stuttgart 1900. 



Da den skandinaviske halvø i en, geologisk talt, forholdsvis nær 

 tid har været dækket af en mægtig indlandsis, som strakte sig over 

 en stor del af Nordeuropa, helt ned til Mellemtyskland og over Nord- 

 søen til England, er det klart, at den nuværende flora maa være ind- 

 vandret til Skandinavien siden istiden. Selv om man antager, hvad 

 der dog ikke foreligger spor af bevis for, at enkelte planter paa isfrie 

 nunatakker har holdt sig fra før istidens begyndelse, vilde dette dog 

 ikke spille nogen nævneværdig rolle. 



Hvorledes den skandinaviske flora har indvandret siden istiden 

 og hvorledes den har faaet sin nuværende udbredelse og sammensæt- 

 ning er interessante problemer, som maa virke høist tillokkende for 

 spekulative plantegeografer. 



I 1864 paaviste F. W. C. Arlschoug, at der i Skandinaviens flora 

 indgik 3 skilte elementer, som han efter deres formodede hjemsted 

 kaldte : 1) den nordsibiriske flora, 2) Altai-floraen, 3) Kaukasus- 

 Middelhavsfloraen. Efterat A. G. Nathorst 1870 i Skaane havde fun- 



