127 



og den levende eggehvide, siger Pfliiger, er saa stor, at man næsten 

 maa anse cyansyren for et halvt levende molekyl. Af lighedspunkter 

 kan bl. a. anføres følgende : Begge legemer vokser ved polymeri- 

 sation, d. v. s. ved kemisk at forene ligeartede atomgrupper til større, 

 saa at sige kjædeformige atomgrupper. Af dette forhold betinges den 

 levende substans's vekst, ligesom det hos cyansyren betinger dannel- 

 sen af cyamelid, H,i C„ N,i 0„. Begge legemer spaltes ved tilstede- 

 værelse af vand af sig selv i kulsyre og vand. Begge leverer ved indre 

 omleiring af atomerne, derimod ikke ved direkte oxydation, urinstof. 

 Begge er ved lavere temperaturer flydende og gjennemsigtige, men 

 løber sammen eller koaguFei^er, naar temperaturen stiger — cyansyren 

 dog ved en lavere temperatur end den levende eggehvide. Den ke- 

 miske lighed i disse to stoffes forhold er altsaa meget stor. Den le- 

 vende substans viser i kemisk henseende den allerstørste overens- 

 stemmelse med et forholdsvis enkelt stof, der indeholder de samme 

 hovedbestanddele og kan fremstilles kunstig af rent uorganisk mate- 

 riale. I denne kjendsgjerning har vi et holdepunkt, hvorfra vi kan 

 gaa spørgsmaalet om livets oprindelse nærmere ind paa livet. 



Hvis cyan er en af den levende materies grundbestanddele, blir 

 spørgsmaalet ikke, som det ofte formes : hvorledes opstod kulsyre og 

 ammoniak, men spørgsmaalet blir: hvorledes opstod cyan? Kulsyre 

 og ammoniak er nemlig spaltningsprodukter, resultater af en opløs- 

 ningsproc^. Cyan derimod er produktet af en forbindelse, resultatet 

 af en opbygningsproces. Kulsyre og ammoniak betegner livets ende, 

 cyan dets begyndelse. Problemet om livets oprindelse koncentrerer 

 sig altsaa om spørgsmaalet: hvordan blev cyanradikalet til? 



Lad os nu erindre, at de forskjellige cyanforbindelser : cyan- 

 kalium, cyanammonium, cyanvandstof (blaasyre), cyansyre o. s. v. 

 kun dannes ved giødhede, f. eks. naar man blander de nødvendige 

 kvælstofholdige bestanddele med glødende kul, eller naar man op- 

 heder en blanding af visse kvælstofholdige emner og kul til hvidglød- 

 hede. Det er altsaa meget let forstaaeligt, at forskjellige cyanforbin- 

 delser kunde dannes, mens jorden endnu helt eller delvis befandt sig 

 i ildflydende tilstand. Efter C r o o k e s, P r e y e r og andre stem- 

 mer grundstoffenes relative alder overens med deres atomvegter. Det 

 ældste af alle grundstoffe er altsaa vandstof med atomvegten 1. Der- 

 næst kommer lithium med 7, beryllium med 9, bor med 10, kulstof 

 med 12, kvælstof med 14, surstof med 16 o. s. v. Alle eggehvidestof- 



