155 



væsentlig tre forskjellige former, tidligmodne vaarfigen, sommerfigen: 

 og sentmodne høstfigen. 



Den første sort udvikles allerede henimod slutten af vinteren og 

 vokser altid ud paa de øvx-e partier af det forrige aars skud paa grenene 

 straks ovenfor arene efter de affaldne blade ; de indeholder paa det. 

 dyrkede træ kun hunblomster. Alle de andre figener udvikles i blad- 

 hjørnerne paa det sidste aarsskud ; af disse kaldes de nedre, som mod- 

 nes før bladene falder af, sommerfigen, og de øverste, som bliver hæn- 

 gende paa, efterat bladene er faldt af om vinteren, for høstfigen. Som- 

 merfigenen indeholder kun meget faa hanblomster, høstfigenen ofte. 

 slet ingen, men de frembringer dog spiredygtigt frø, mens det dyrkede 

 træs vaarfigen aldrig frembringer modne frø. 



Paa det vildtvoksende figentræ lever et lidet insekt, som kaldes 

 figengalhvepsen, og frugterne kaldes gjedefigen (caprificus). Det er 

 denne lille galhveps, som ogsaa besørger bestøvningen. Rimeligt er- 

 det ogsaa, at safterne strømmer til i rigeligere mængde, og hele frug- 

 ten bliver større og saftigere, naar den er stukket af galhvepsen. Vi 

 ved jo, at paa egetræet vokser der ud et galæble, naar egens galhveps. 

 har stukket. 



For hurtigere at bringe det dyrkede figentræs frugter til modning 

 brugte man allerede i oldtiden — og i Orienten bruger man endnu — 

 den saakaldte galhvepsbefrugtning (caprifikation). Af et vildt figen- 

 træ, som er angrebet af denne galhveps, skjærer man enten hele grene 

 med paahængende figen og hænger dem op paa grene af det dyrkede- 

 træ, eller ogsaa gjennemborer man de vilde figener med et halmstråa, 

 og hænger dem op i grenene paa det dyrkede træ. Fra disse vilde 

 figener kryber da tilslut galhvepsene ud og over i det dyrkede træs. 

 frugter og bringer dem ved sine stik til hurtigere og fuldkomnere mod- 

 ning, samtidig med at de besørger bestøvningen. 



Allerede de gamle forfattere kj endte denne kaprifikation. Mange 

 botanikere mener imidlertid, at den er fuldstændig uden baade nytte 

 og virkning, at den bare er en gammel fordom eller overtro. Sikkert. 

 er det ialfald, at denne kunstige befrugtning er ganske uk j endt og 

 ubrugt i mange lande, hvor man dyrker figentrær, f. eks. i Amerika. 

 I Spanien, Italien og Sydfrankrig, hvor man heller ikke bruger ka- 

 prifikation, paaskynder man frugternes tidlige modning ved at stikke, 

 dem med tome, naale eller halmstråa, som er fugtet med olivenolie. 



Figentræets oprindelige hjemland er Forasien, Syrien og Palæ- 



