156 



Stina. Nu dyrkes det i mange afarter i de fleste Middelhavslande. 

 I Mellemeuropa kan det ogsaa trives, naar det dækkes om vinteren. 

 I Tyskland f. eks. kan figener modnes, men de bliver jo ikke rare. 



Træet fordrer en temmelig vaad vinter med ikke under minus 2 

 .gr. C. og en tør og varm sommer. Det maa staa i ly for sterke vinde, 

 og det fordrer en sandig og kalkholdig humusjord. Man formerer 

 det bedst ved stiklinger, vil man derimod opelske nye sorter, maa 

 man saa frø. 



Naar de unge planter er bleven 3 m. høie, kutter man dem i 

 toppen for at faa dem til at vokse i bredden. Rodskud og vandskud 

 skjæres væk. 



Da det kun er de unge grene, .som bærer frugter, gjælder det 

 om at faa træet til at udvikle saa mange saadanne som muligt ; derfor 

 kniber man de unge skud af i spidsen, naar de er bleven saadan en 

 10 — 12 cm. lange; der udvikler sig da mange nye skud under den af- 

 Icnebne top. Naar træet er 20 aar gammelt, erstattes det af et nyt, 

 skjønt træet kan blive flere hundrede aar. Hvis frugterne falder af, 

 før de er modne, maa man tåge træet op og beskjære rødderne. Man 

 Ijruger ofte at bøie grenene nedover, saa at de vokser i bueform med 

 spidsen ned. Paa den maade gjør man træet mere frugtbærende. 



Om vaaren maa figentræet vandes. 



I Sydeuropa leverer et fuldt udvokset træ gjennemsnitlig 100 kg. 

 friske figen ; naar de tørres, gaar vegten ned til omkring 30 kg. 



Hvis man spiser de tidligst modne figen, vaar- og sommerfigen, i 

 frisk tilstand, f aar man opkastelse og diarré ; de egner sig heller ikke 

 godt til tørring. De bedste er høstfigenerne, som modnes i august 

 og september. Og det er dem, som mest bruges. Efterat frugterne 

 er høstet ind, vasker man dem først og breder dem derefter ud paa 

 en solrig og luftig plads, saa at de ikke berører hverandre og vender 

 dem hveranden dag. Efterat de saaledes er tørrede i solvarmen, giver 

 man dem et varmt bad, for at insekteggene kan blive dræbt, og frugt- 

 kjødets ydre hud kan blive blødgjort. Paa steder, hvor man ikke 

 kan gjøre regning paa vedvarende godveir og solskin, tørrer man 

 £generne ved en svag, kunstig varme. 



Vil man have kandiserede figen, bringer man dem efter det varme 

 vandbad op i en varm sirupvædske eller sukkersaft. 



De tørrede figens væsentlige indhold er vand, eggehvidestoffe, 

 sukker, stivelse, pekton og pektin samt lidt fed olie. De umodne 



