157 



frugtei% bladene og den lette, svampede ved indeholder en temmelig 

 skarp og bitter melkesaft. 



I figenlandene er disse frugter et hovednæringsmiddel baade for 

 mennesker og dyr og bruges baade i frisk tilstand og tørrede som en 

 sund vegetabilsk føde. Mangesteds tillaver man et slags syltetøi af 

 de umodne skrællede og syltede frugter. Naar man skal skrælle de 

 umodne frugter, maa man beskytte hænderne med hansker, ellers vil 

 den friske melkesaft angribe huden og foraarsage bylder og betændelse. 

 I Spanien bruger man de bedste figener til et slags kage sammen med 

 skrællede mandler, hasselnødder og forskjellige urter og krydderier. 



Figenern© gaar i handelen mest nedpakket i daaser, kasser eller 

 matter. Af tørrede og brunbrændte figener faar man den saakaldte 

 figenkaffe. Hos os bruges figenen mest som dessertfrugt eller som 

 julegodt. De har forresten ogsaa medicinsk anvendelse, f. eks. mod' 

 tandbylder.' 



Af de mange afarter eller varieteter, som har udviklet sig i den. 

 lange tid, figentræet har været under kultur, er følgende d© vigtigste : 

 San Pedro, som dyrkes i Italien og Dalmatien. Den bærer meget 

 store frugter, som er særdeles velsmagende og som spises bare i frisk 

 tilstand, da den ikke kan tørres. Den brune tyrkiske figen er 

 den haardføreste af alle. Den har ogsaa store frugter, som er lang- 

 agtige og pæreformed© med mørkebrun hud, som er dækket af et blaat 

 støv. Kjødet er rødt og af en meget fin smag. Den egner sig heller 

 ikke til tørring. Den brune eller sorte Ischia har rundagtige- 

 eller egf ormede frugter af middels størrelse. Den ydre hud er mørk- 

 violet, kjødet er purpurrødt, sødt og saftigt. Den er meget rigt bæ- 

 rende og haardfør, men frugterne kan ikke tørres. Den h v i d e 

 Ischia er endnu mere haardfør end den brune og meget tidlig mo- 

 den. Den har smaa gulgrønne frugter af en aromatisk smag og egner 

 sig til tørring. Igo Breba er Spaniens mest skattede taffelfigen. 

 Den er hvid og tyndskallet, meget stor og velsmagende, men den egner 

 sig ikke til tørring. A n g e 1 i k a har smaa, egformede frugter med 

 bleg grønliggul hud med lysere flekker og hvidt, sødt kjød. Den kan 

 ikke tørres, men er haardfør og rigtbærende og høstes to gange om 

 aaret. N e r i i har smaa, rundagtige eller egformede frugter med 

 grønliggul hud, rødt kjød af en meget god og kraftig smag ; de tørres^ 

 heller ikke. Den haardfør© C h a 1 e egner sig derimod fortrinlig til 

 at tørres. Frugten er hvid og meget høit skattet paa Sicilien. Til 



