1G5 



svømmende rødder, pontederia med luftpuder paa bladgrundene, 

 eller den lille bregne, a z o 1 1 a, der ædes af fiskene, og flere, som dels 

 vokser vildt i norden, dels let kunde faaes i Kjøbenhavns universitets 

 botaniske have. Af vildtvoksende planter, der fæstedes til bunden, 

 vil jeg nævne tusindblad (myriophyllu m), hornblad (c e r a t o- 

 p h y 1 1 u m), arter af vandaks (p o t a m o g e t o n), vandspir (h i p- 

 p u r i s) o. fl. ; af udenlandske planter aponogeton dista- 

 chyou, 1 i mn ell ar is humboldtii, c ab om ba, der hører til 

 aakandefamilien, men har findelte blade under vand, svømmende 

 blade, som er mig ukj endte, over våndet. Men fremfor alle maa jeg 

 nævne valisneria spiralis, denne interessante tveboplante 

 med lange, baandformede blade. Hunblomsterne er fæstede til lange, 

 spiralsnoede stilke, som, naar blomsterne er modne til befrugtning, 

 ruller sig op, saa at blomsterne kommer til at hvile paa våndets over- 

 flade ; hanblomsterne sidder paa korte stilke nær ved bunden ; men 

 for at bestøvningen kan foregaa, løsnes støvdragerne og stiger op til 

 våndets overflade. Efter bestøvningen ruller hunblomsternes stilke 

 sig sammen igjen, saa at frugten udvikles under vand. En anden 

 glæde kan man ogsaa have af disse planter, naar man eier et mikro- 

 skop. Tynde længdesnit af bladene holder sig nemlig længe levende, 

 naar de er vædede med vand, og man kan da se, hvorledes cellesaften 

 og bladgrøntkornene er i travl bevægelse, et af de skjønneste syn, 

 man kan iagttage under mikroskopet. 



For at holde planter og dyr ilive, og for at vandburet kunde be- 

 vare sin skjønhed blev der næsten daglig med en hævert nær bunden 

 udtaget en liden. vandkande fuld af vand, som erstattedes med frisk 

 vand, og omtrent 4 gange om aaret blev hele vandburet tømt og 

 renset. 



Af dyrene vil jeg først omtale dem, for hvis skyld kummen med 

 mos var indrettet, nemlig frøerne og salamanderne. Af de frøer, der 

 lever i Danmark, er der kun én, som kan holdes i vandbur, og den er 

 endda oprindelig indført, nemlig klokke- eller Peder Oxefrøen,*) som 

 efter sigende er indført af kong Fredrik II. 's rigshofmester Peder 

 Oxe. Denne lille frø er paa ryggen mørk graagrøn med endnu mør- 

 kere pletter og streger ; paa bugen har den mange ildrøde pletter ; 



*) Om denne og om flere andre af mine vandbnrbeboere har jeg skrevet 

 artikler for ,.Udvalget for folkeoplysnings fremme". Se naturhistoriske smaating 

 no. 2. 3 og 4. Kjobenhavn 1896 og 97. 



