191 



kjødet af ryggen paa faarene, medens nestorpapegøien hovedsagelig 

 leved© af honning. Samtidig med den forsvandt den paa de nærlig- 

 gende Norfolkøer hjemmehørende nestor (nestor norf olcensis). 

 Ogsaa en ædelpapegøi fra øen Rodriguez (palaeornis exsul) 

 synes at have fulgt sin slegtsnavns n o m e n - o me n. Allerede tidlig 

 i tertiærperioden talte forøvrigt denne slegt en uddød fugl. 



Blandt spurvefuglenes talrige gruppe er vel udryddelsen af den 

 vakre tinouch fra øen Mauritius (fregilupus varius) det største 

 tab. Flacourt, der havde været fransk guvernør paa Madagaskar, 

 beskrev denne fugl allerede i 1658, men efter 1858 har ikke nogen seet 

 den levende. Den var sølvgraa og sodfai-vet med rød hale og en stor 

 hvid fjertop paa issen. Paa grund af denne top henregnede man den 

 tidligere til hærfuglene ; med større ret stiller derimod Murie den 

 blandt stærrene. 



Omtrent samtidig eller henimod midten af det 19de aarhundrede 

 maatte ogsaa den pragtfulde guldmanro (drepa nis pacifica) 

 paa Hawaii stryges af de levendes rækker. Efter hvad Scott Wilson 

 og Evands fortæller i "Birds of the Sandwich Island" skal udryddel- 

 sen af denne vakre fugl, der først bragtes til Europa af Cook, fornem- 

 lig skyldes hensynsløs jagt paa grund af dens gule fjer, hvoraf man 

 forarbeidede kunstfærdige kapper til høvdingerne. Man kj ender kun 

 fire eksemplarer af fuglen, derimod findes der flere af disse kapper i 

 de europæiske museer. 



Saa lang end denne liste er over fugle, der er udryddede i det 

 19de aarhundrede, og saa triste end udsigterne er for fremtiden, hvis 

 ødelæggelsen skal skride frem som hidtil, saa kan vi dog gjerne med 

 det samme sige, at listen sandsynligvis paa langt nær omfatter alle 

 de fugle, som er blevne udryddede i løbet af aarhundredet. Professor 

 A. Newtofl henleder saaledes opmerksomheden paa 15 fugle, som fand- 

 tes paa St. Thomas og St. Croix (Vestindien) af Ledru, som i 1796 var 

 sendt didhen paa en forskningsreise af den franske regjering. Efter 

 femti eller seksti aars forløb var kun det halve antal af disse fugle 

 igjen. Af seks papegøiearter, Guyon fandt paa Gouadeloupe og Mar- 

 tinique, lever ikke en eneste mere. Kulturens og civilisationens ofre ! 

 Blandt pattedyrene er to tigerhester i de senere tider forsvundne 

 fra de levendes rækker. Her har vi først quaggaen (e q u u s eller 

 hippotigris quagga), som en gang græssede i tusenvis paa 

 stepperne i det nordlige af Kapkolonien og Oranjefristaterne. Den 



