205 



man kan træffe den mellem de løse barkstykker hele aaret rundt. Selv 

 har jeg flere gange truffet denne art paa sne i Bergens omegn, særlig 

 i tøveir; men det har altid kun været et lidet antal eksemplarer og i 

 nærheden af træstammer og stubber. Vinteren 1899^ — :1900 modtog 

 jeg dog fra hr. cand. filos. Embr. Strand i Kristiania et større antal 

 eksemplarer, som var tåget paa sneen ved juletider i Aall i Hallingdal 

 tillige med flere andre arter, af hvilke her særlig skal nævnes orchesella 

 rufescens og achorutes socialis. Den sidstnævnte art blev ogsaa i 

 den sidst forløbne vinter sendt mig til bestemmelse af hr. konservator 

 Sig Tor, som havde fundet den under lignende omstændigheder ved 

 Kristiania. 



Det, som især forekom flere af iagttagerne af de i det foregaaende 

 nævnte snelopper mest gaadefuldt, er imidlertid deres pludselige masse- 

 vise optræden midt paa større sneflader, og dernæst vel heller ikke 

 mindst den omstændighed, at deres tilsynekomst har indtruffet umid- 

 delbart efter snefald eller under regn. At netop denne sidste om- 

 stændighed i flere tilfælder har sat sindene i bevægelse og har givet 

 anledning til mange merkelige formodninger med hensyn til dyrenes 

 oprindelse og den maade, hvorpaa de skulde være hidførte til de paa- 

 gjældende steder, er jo ikke mere end man kunde vente. Det har sab- 

 ledes oftere været paastaaet, at dyrene skulde være^ faldne ned fra 

 luften, hvad der jo i og for sig ikke er nogen umulighed, da man har 

 eksempler paa, at meget større og tyngre dyr er bleven transporteret 

 af vinden og bogstavelig talt er regnede ned paai steder, hvor deres 

 pludselige og eiendommelige forekomst har vakt en lignende opmerk- 

 somhed som den, der er bleven de her omtalte insektarter tildel. Der 

 er dog for de her omhandlede springhalearters vedkommende neppe 

 nogen grund til at ty til en saadan forklaring ; thi for det første er 

 det jo, som foran nævnt, for flere arters vedkommende bevist, at de 

 lever sit hele liv paa sne og is, og om de' fleste andre arter ved man, 

 at de for det meste er i bevægelse gjennem hele- aaret, og at de under 

 gunstige omstændigheder forholdsvis ofte er tilbøielig til masseop- 

 træden. Det turde derfor være det rimeligste at antage, hvad ogsaa 

 Simasjko mener, at de har arbeidet sig op gjeunem sneen fra. den 

 underliggende mark. Til denne mening synes ogsaa dr. Schøtt at 

 helde at dømme efter udtalelser, der er faldne under en diskussion 

 om dette emne i Stockholms entomologiske forening, og herfor taler 

 ogsaa efter min mening den omstændighed, at jeg umiddelbart efter 



