212 



ved paa Gotland fundne mellemformer (rhizophyllum); denne 

 er vistnok forsynet med laag og har rudimentære septer, men stemmer 

 forøvrigt overens med den almindelige oversiluriske slegt o m p h y m a. 

 Jeg kan ikke her gaa nærmere ind paa dette arbeide, men der er ingen 

 tvil om, at det er et af L.s bedste. Det udmerker sig ved overmaade 

 indgaaende kildestudier, en rigdom paa fine og nøiagtige ia.gttagelser 

 og udmerkede afbildninger. Han trækker ogsaa her fuldt ud konse- 

 kvensen af sine resultater i fylogenetisk retning. Dette arbeide vakte 

 stor og berettiget opsigt i videnskabelige kredse. Af L.s senere koral- 

 arbeider vil jeg fremhæve "Obersilurische Korallen von Tsan-Tién 

 (Richthofens '"China" Bd. IV) og "Remarks on the Heliolitidae" 

 (1899). Det er i disse L. behandler de silurisk-devoniske heliolitider, 

 allerede i karbon fuldstændigt uddøde stokdannende koraller, hvis 

 overordentlig fine og sirlige skeletter fra gammel tid af har interesseret 

 forskerne; længe har man været uenig om deres systeimatiske stilling,, 

 idet nogle ansaa dem som oktokoraller og satte dem i nærmeste for- 

 bindelse med den tertiære og recente slegt h e 1 i o p o r a, andre der- 

 imod ansaa dem for en ganske isoleret familie blandt de uddøde og 

 ga,adefulde tabulate koraller. L. giver i det første af de to nævnte 

 afhandlinger ganske nye og originale synspunkter for spørgsmaalets 

 løsning og nedlægger endelig i "Remarks' on the Heliotidae" , en mo- 

 nografi over de gotlandske' former, resultaterne af sine mangeaarige 

 forskninger paa dette omraade; Liljevall har tegnet 12 prægtigt ud- 

 førte plancher. Torfatteren af disse linier, der selv har publiceret et 

 arbeide over de norske undersiluriske heliolitider, kan ikke i alle 

 punkter være enig i L.s slutninger, men maa dog fremhæve hans ar- 

 beide som det mest indgaaende og grundigste over dette emne, som 

 nogensinde er skrevet ; det er grundlagt paa et overordentligt omfat- 

 tende materiale og bringer os en fylde af nye, interessante ia.gttagelser. 

 L. viser, at heliolitiderne er egte koraller og beskriver fortræffeligt 

 deres finere bygning, men jeg maa beklage, at han ikke mere udførligt 

 har gaaet ind paa spørgsmaalet om deres fylogenetiske udvikling. 



I "Beschreibung einiger obersilurischen Korallen aus d. Insel 

 Gotland" (1897) beskriver L. en række nye, tildels høist eiendomme- 

 lige former fra denne ø, og i "Index to the generic names etc." (1883) 

 har han leveret en kritisk gjennemgaaelse af alle kjendte palæozoiske 

 koralslegter. Arbeidet er uundværligt for alle, som beskjæf tiger sig 

 med studiet af disse former, og udmerker sig ved en overordentlig 



