214 



have fastslaaet det virkelige slegtskabsforhold. Den eneste og enkleste 

 forklaring er jo her den bekjendte biogenetiske grundsætning : det 

 enkelte individs udvikling er en forkortet gjentagelse af slegtens. 



Det sidste af L.s arbeider behandler øinenes bygning hos trilo- 

 biterne ( "Researches on the visual Organes of Trilobites", 6 Planch.), 

 som udkom i separater lige før hans død. Som de vigtigste gammel- 

 palæozoiske repræsentanter for krebsdyrene gjør trilobiterne krav paa 

 stor interesse. Vi træffer dem i de dybeste kambriske lag, ser dem 

 udvikle sig i en forbausende formrigdom i kambrium og silur og ser 

 dem efterhaanden uddø i de yngre palæozoiske' perioder. Vi kj ender 

 en masse arter og slegter, men kjendskabet til deres finere anatomi 

 var længe ganske ufuldstændigt. Takket være heldige fund i Amerika 

 ved vi nu, at de var egte krebsdyr med typiske spaltefødder og lange 

 præorale antenner. L. giver os resultaterne af sine undersøgelser 

 over synsorganerne, som oftest er høit udviklede. Man har længe 

 været vienig om øinenes udvikling hos flere slegter ; fuldstændigt 

 blinde former uden spor af øine har længe været kjendt, men ved siden 

 af disse ogsaa mange, hos hvem synsorganet synes at være i en fuld- 

 stændig reduceret tilstand. L. benægter nu, støttet paa sin mikro- 

 skopiske undersøgelse af en mængde former, at de strukturer, som 

 hos mange har været anseet som øine, er virkelige saadanne, og mener, 

 at de heller ikke er reducexede øine, men har andre funktioner. Der- 

 næst bringer han den overraskende meddelelse, at mange former ogsaa 

 har havt synsorganer paa hypostomet, eiendommelige smaa forhøinin- 

 ger, som længe har været kjendt, men været anseet som ansatssteder 

 for muskler. Det er nu interessant at holde dette sammen med den 

 kjendsgjerning, at enkelte' nulevende crustaceer som larver har ud- 

 viklet synsorgan paa et lignende sted paa, hovedets underside, som 

 senere bliver sat ud af virksomhed. Vi finder altsaa hos de fuldt ud- 

 viklede trilobiter organisationsforhold, som hos de senere crustace- 

 stammer er trængt tilbage i larvestadiet, og hos de voksne individer 

 er bleven fuldstændigt rudimentære organer, atter et af palæontolo- 

 giens mange faktiske bevis for udviklingslærens sandhed. 



Ved siden af disse rent palæontologiske arbeider har L. ligeledes 

 givet udførlige meddelelser om hele lagfølgen paa Gotland. Han stod 

 her i strid med en anden ligesaa berømt forsker, akademiker Fr. 

 Schmidt i St. Petersburg. Det vilde her føre for vidt at gaa i detalj ; 

 jeg kan kun som min personlige opfatning sige, at fremtiden sandsyn- 



