225 



dækkes naturens deficit af bundet kvælstof, naar man regner i afdrng: 

 tabene ved fori-aadnelsen af planter og dyr, der altid ledsages af dan- 

 nelsen af gasforniigt kvælstof, tabene, der resulterer af iorbrænding, 

 som heller ikke er smaa. endelig tabene ved denitrilikationen, der, om 

 den ogsaa er begnendset ved de naturlige forhold, ikke destomindre 

 linder sted og virker i et vist mon ; medens vi som indtægter hidtil 

 alene kan opføre forholdsvis smaa mængder kvælstofholdige mineralske 

 forbindelser, som tilfores jorden ved den atmosfæriske elektricitet, saa 

 ringe mængder. at alene tabet af nitrater, der infiltreres i jordbunden, 

 overgaar dem 3 eller 4dobbelt. Hvorledes kommer der ligevægt i 

 dette budget? Det er noget, som det sidste tiaars undersøgelser har 

 kunnet fastslaa, og fiom vi endnu niaa omtale. 



Man har først forsøgt, efterat man havde konstateret de enorme 

 tab af nitrater ved deres udtømmelse i havet, at søge korapensation 

 ved en tilbagegiven af kvælstof fra havet til luften, Schløsing er 

 ophavsmand til denne sindrige theori om kvælstolfets cirkulation paa 

 jordens overflade, som man kortelig kan fremstille saaledes. De nitra- 

 ter, der i mængder føres ud i havet, bliver først optaget af havplan- 

 terne og omdannet til kvælstofholdig organisk stof, Sønderlemmelsen 

 af dette stof, med eller uden gjennemgang gjennem d3a'eorganismer, 

 ender med kvælstoffets omdannelse til amraoniak, af hvilken havvandet 

 indeholder en konstant mængde af omtrent 0,0004 gram paa literen. 

 Saa nbet^-delig som dette er, saa er det dog mere end der findes i 

 luften, og som følge heraf afgiver havet stadigt ammoniak til luften 

 Denne overgang vil fortsættes saa længe, som der er forskjel paa 

 ammoniakspændingen i havet og luften. Og denne forskjel vil aldrig 

 forsvinde, fordi luften er stadig i cirkulation, og idet den gaar fra 

 havet ind over jorden, afgiver den til denne eller rettere til planterne 

 paa den det . ammoniakalske kvælstof, som den har bortført fra havet. 

 Slig er efter Schløsing det bundne kvælstofs cirkulation; fra jordbun- 

 den til havet, fi-a dette til luften og paanyt fra denne til jorden. 



Imidlertid, hvis man sammenligner, som man alt længe har gjort 

 det, de mængder bundet kvælstof, der tåges ind af jordbunden og 

 }ilanterne, og de mængder, der tabes igjennem vandløbene, saa fast- 

 slaar man, at tabene regelmæssigt er dobbelt eller tredobbelt, ja 

 selv firedobbelt saa store som indtægterne. Hvis der altsaa er lige- 

 vægt, maa denne skyldes andre aarsager, som det er af vigtighed 

 at klargjøre 



1.5 



