234 



tåget i antal. Den bekjenclte fugleven og dyrekjender gartner Moe 

 skriver herom : 



Skal dette vedvare, vil der snart ikke være mange linerler at se 

 her i landet. Aarsagen til denne aftagen er kanske lettere at finde, 

 end mange skulde tro; jeg har i 40 aar lagt nøie merke til linerlens 

 livsvilkaar, og jeg tror at være kommen efter den fornemste aar sag 

 til dens aftagen. Fuglen bygger sit rede i stenrøser eller stengjærder 

 og bergsprækker, meget sjelden i hule træer og næsten altid i nær- 

 heden af vand, bække, damme og smaaelve. Eggene er godt beskyt- 

 tede mod skjærer og andre fugle, men ikke mod røskatter og vand- 

 rotter. Dette sidste dyr har jeg flere gange seet plyndre linerlens 

 rede for eg. Dette maa naturligvis have en væsentlig indflydelse paa 

 linerlens forplantning. Naar nu hertil kommer en ligesaa uheldig 

 omstændighed, nemlig at ungerne i de første 4 — 6 dage, efterat de har 

 forladt redet, er svage og hjælpeløse og derfor let bliver et bytte for 

 katter, skjærer og kraaker samt for hussnoken, som ogsaa maa hen- 

 regnes til linerleungernes farligste fiender, hvor den findes, da den 

 tager dem, før de har forladt redet, saa er det naturligt, at mængden 

 af linerler maa være i aitagende, uagtet fuglen lægger G — 8 eg. Vil 

 man beskytte linerlen, kan det alene ske ved, at man udrydder eller 

 formindsker antallet af dens fiender. 



Boganmeldelser. 



Die Seefischerei Norwegens. Berichte von W. Decker, 

 F. Heincke. H. Henking. (Abhandlungen des deutschen Seefische- 

 rei-Vereins, Berlin, 1901). 



Aaret 1898 hører utvilsomt til de mere betydningsfulde i de norske 

 fiskeriers historie. Udstillingen i Bergen og fiskerikongressen samme- 

 steds afgav tilsammen et fyldestgjørende billede af det standpunkt, 

 hvortil vi er naaet som fiskende nation. 



I ovennævnte arbeide har de tyske statsdelegerede samlet sine 

 indtryk af udstillingen, kongressen og af reisen til fiskeridistrikterne 

 til et verk paa 182 sider i stort oktav med 20 plancher og talrige bil- 

 leder i teksten. Det er aldeles forbausende, hvormeget de tre tvske 



