256 



sen, skriver Linné : "vix prelo clestruenda" (vanskelig at dræbe med 

 pressen). 



Insektlegemets deling i mange tverstykker, der har en særskilt 

 forvaltning, bevirker, at en beskadigelse af et tverstykke ikke har 

 nogen særlig skadelig indflydelse paa de øvrige, da enhver del saa at 

 sige har sit særskilte liv. Langstrakte insekter, saasom tusindbenene, 

 kan man skjære op i et antal fuldstændig adskilte stykker, som, naar 

 de blir opbevaret i fugtig atmosfære, en tid lang kan holdes ilive, 

 hvad der viser sig ved, at de ved irritation svarer ved refieksbevægel- 

 ser. Hos en stor exotisk tusindben (scolopenda subspinipes) fandt 

 Plateau endnu fuldt liv i de bagre segmenter, skjønt de fordre dele 

 allerede var ganske indtørrede. Det er for de overlevende dele liden 

 forskjel, om de er bleven adskilt fra hovedet eller fra bagkroppen. 



Hos insekterne er ikke i samme grad som hos de høiere dyr lege- 

 mets regjering forenet i et centralorgan. Naar vi stiger ned i hvirvel- 

 dyrrækken, ser vi forøvrigt, at dyret ikke saa hurtigt blir dræbt, naar 

 hovedet skjæres af, som et pattedyr eller en fugl, det være nok her at 

 nævne et halshugget firben eller en aal, og hvad de egentlige^ instinkt- 

 dyr angaar, som saa at sige forretter sine handlinger uden at behøve 

 hovedet til hjælp, forsaavidt der da ikke udkræves en virksomhed af 

 et sanseorgan, da er det let at forståa, at de, som den hellige Dionj^sius 

 fra Paris, kan uden hoved spadsere omkring og forrette alleslags 

 handlinger. En hovedløs flue eller bremse kan flyve timevis omkring, 

 pudse og rense sit legeme omhyggeligt, som om den skulde til et stevne- 

 møde, fordi dette toilettearbeide kun er en instinktvirksomhed, hvortil 

 der ikke udkræves noget hoved. 



Allerede de gamle vidste, at fluerne en tid lang kunde overleve 

 tabet ai hovedet. "Naar hovedet rives af en flue," siger Lucian i sit 

 ovennævnte verk "Fluernes lovtale" , "beholder dog de øvrige dele 

 endnu en tid lang sit liv." Baco fra Verulam har i det store og hele- 

 ret, naar han siger om et fremdeles levende sønderskaaret eller hoved- 

 løib insekt : "De bevæger sig endnu en god stund, efterat hovedet 

 er skaaret af dem. Dette kommer af, at livsgnisten hos dem er mere 

 spredt gjennem alle dele af kroppen og mindre indskrænket til be- 

 stemte organer saaledes som hos de mere fuldkomne skabninger." 



For videnskaben er det af stor interesse at faa fastslaaet, hvor 

 længe livsgnisten kan virke hos et hovedløst dyr, d. v. s. hvor længe 

 dyret kan bevare en bevidstløs følsomhed, irritationsevne, i sine lem- 



