260 



Antipodernes istid. 



Af professor dr. Albrecht Peiick.i) 



Læren om, at der tidligere har været en istid, at Alperne hai- 

 været nediset helt til sit forland, og at mægtige ismasser engang be- 

 dækkede Nordeuropa og Nordamerika, er vel alle dannedes eie. De 

 forskjellige teorier om oprindelsen til istiden lægger alt mere og mere 

 beslag paa interessen ogsaa udenfor fagmændenes snævre kreds. Disse 

 hypoteser staar dog paa temmelig svage fødder, hvad der forøvrigt 

 ikke var andet at vente. Skal vi faa en paalidelig forestilling om aar- 

 sagerne til et fænomen, maa. vi først kjende det i hele dets udstræk- 

 ning. For forskeren er det derfor under de nuværende omstændig- 

 heder af stor interesse at lære nærmere at kjende istidsfænomenernes 

 Udstrækning, deres geografiske udbredning o. s. v., og det er ganske 

 naturligt, at han vender sig til forskjellige kanter af jorden, hvor man 

 skulde vente at kunne finde nye oplysninger af teoretisk betj^dning. 



Antipoderne har her særlig betydning. Har istiden været et al- 

 mindeligt udbredt fænomen, saaledes som det mere og mere synes at 

 vise sig paa jordens nordside, maa vi ogsaa vente at finde den her. 

 Fra den sydlige hemisfære er der imidlertid oftere bleven paastaaet, 

 at man der for tiden er midt oppe i en istid. Gaar ikke i Patagonien, 

 altsaa paa samme geografiske bredde som Mellemeuropa, bræerne helt 

 ned til havet, og naar de ikke i New Zealand, der ligger paa samme 

 geografiske bredde som Pyrenæerne, til nogle hundrede meter over 

 havet. Skulde den slutning holde stik, som man har draget heraf, at. 

 der for tiden er en istid paa den sydlige hemisfære, saa vilde der altsaa 

 findes de samme tilstande, som vi engang har havt paa den nordlige 

 halvkugle, og vi kunde have al grund til at drage den slutning, at is- 

 tiden afvekslende har optraadt paa den ene eller den anden halvkugle. 



Ganske andre slutninger vilde man derimod komme- til, om det 

 viser sig, at den nuværende meget udbredte nedisning paa den sydlige 

 halvkugle ligesom bræerne- fortiden paa den nordlige, kun er et for- 

 holdsvis ubetydeligt fænomen mod det i tidligere perioder. Der har 

 allerede i længere tid foreligget kjendsgjerninger, som i høi grad taler 

 for denne sidste opfatning. Saaledes har man paa New Zealands 

 sydø fundet spor af en udstrakt ældre brædannelse, og man taler der- 



^) Foredrag i Verein zur Verbreitung iiaturwissenschaftlicher Kenntnisse 

 in Wien. 



