265 



B,f rindende vand. Ved siden lieraf kan man se en bredstribet furing, 

 som øiensynlig er fremkommet ved aflagringens sammensynkning, 

 hvorved de enkelte blokke langsomt er gledet forbi hinanden. 



Vi ser altsaa, at nogle af de fænomener, som den permocarboniske 

 blokdannelse i den subtropiske zone opviser, kan blive forklaret ved 

 begivenheder, som er indtraadt, efterat aflagringen allerede var dan- 

 net, og at facetlagene muligens er bleven dannet paa en ganske anden 

 maade, end vi nu antager. Det er et spørgsmaal, om ikke dette ogsaa 

 kan gjælde om andre rullestenslag, der har samme udseende som de 

 ^laciale skurestene. Det er ikke utænkeligt, at en oprindelig moræne- 

 lignende elvedannelse under sammensynkningen af sienene kan være 

 hleven skuret paa samme maade, som om isen havde bevirket det. 



Fra teoretisk standpunkt er dette vel tænkeligt. Vi maa nemlig 

 ikke glemme, at det, som vi almindelig betragter som en virkning af 

 isen, strengt tåget ikke er andet end en trykvirkning. Kun ved nær- 

 mere undersøgelse paa stedet kan dette spørgsmaal afgjøres. 



Hvordan det end forholder sig, saa meget er sikkert, at den permo- 

 carboniske blokformation saavel i sin sammensætning som i sin op- 

 træden er i høi grad gaadefuld. Paa grund af den raskhed, hvormed 

 dens spor i løbet af de sidste 15 aar er bleven opdaget og beskrevet, 

 er det at haabe, at vi om ikke ret længe vil faa en mere tilfredsstillende 

 forklaring af dens væsen, end den vi har fortiden, og da. vil det vise 

 sig, om vi i den permocarboniske blokformation har et sidestykke til 

 •den yngre istid i Australien, hvis eksistens vi ikke har grund til 

 at betvile. 



Den brogede fluesnapper (muscicapa atricapilla). 



At 0. J. Lie-Petterseii. 



Sent, men sikkert siver den opfatning ind i bevidstheden hos 

 landmanden og havedyrkeren, at de insektædende smaafugle er men- 

 neskets tro hjælpere i kampen mod de for jordbruget og havedyrk- 

 ningen skadelig optrædende insektarter. Rigtignok kan disse fugle 

 ikke til alle tider klare at holde disse smaadyrs antal indenfor de for 

 mennesket ønskelige grænser, men sikkert er det imidlertid, at det 

 kvantum insekter, som aarlig fortæres af den vrimlende smaafugl- 



