289 



om natten. Men paa den dengang kun i kort tid beboede Keeling-ø 

 var palmetyven endnu et dagdyr, og man kunde derfor lettere iagttage 

 dens levemaade. 



For at bel3'se den ganske merkværdige styrke i de to forklør, 

 omtaler Darwin ogsaa, at kaptein Moresby havde spærret en saadan 

 krebs inde i en sterk blikboks, hvori der kavde været tvebakker, og 

 at han desforuden havde fæstet laaget med seilgarn, uden at han der- 

 ved kunde forhindre, at den undkom : „Krabben bøiede dog randene 

 paa boksen og llygtede. Under bøiningen af randene havde den vir- 

 kelig stødt talrige huller i blikket." 



Darmn tvilte paa, at palmetyven, hvad allerede dengang andre 

 naturforskere havde berettet, kunde stige op i kokustrærne, han vilde 

 i det høieste indrømme dette for pandanernes vedkommende. Desuden 

 havde Liesk fortalt ham, at den paa Keeling-ø kun levede af de ned- 

 faldne kokusnødder. Først senere iagttagere, som f. eks. Henrj^ 0. 

 Forbes (1886) og den allerede tidligere omtalte missionær W. 'W3'att 

 Gill (1889) bekræfter denne klatring i kokuspalmerne. Man træffer 

 paa Karatonga undertiden flere palmetyve oppe i et træ, disse bræk- 

 ker frugterne af og kaster dem ned paa jorden, hvor derer. kamera- 

 ter hurtig slæber dem bort. Hvorledes de er komne op der, er ligesaa 

 uforklarligt for de indfødte som for ham selv, siger Gill. De indfødte 

 fortæller, at nogle havde opslaaet sit rede deroppe og var opstaaede af 

 regndraaber, som falder paa træet. I den senere tid har naturforskere 

 temmelig hyppig stødt paa eremitkrebse, som klatrer i trær, og C. W. 

 Andrews, der for nogie aar siden gjennemforskede Christmas-øen, fandt 

 der talrige ' egte krabber, som klatrede i de høieste træer. 



Med hensyn til aabningen af kokusnødderne beretter Gill, at min- 

 dre d3'r mange gange arbeidede to nætter paa at udvide hullet ved at 

 bore og bryde af randene saavidt, at de kunde faa hentet maden ud; 

 sterkere d3'r naaede dog allerede til maalet paa en nat. Men mange 

 gange, naar det slet ikke vilde lykkes dem at naa ind, kastede de 

 nødden med al sin kraft mod en sten, og om denne fremgangsmaade 

 har allerede sj^dhavsmissionærerne Tyreman og Bennet tidligere berettet. 



Der er endnu et punkt i palmetyvens liv, som der har været 

 strid om lige til den sidste tid. lalmindelighed troede man, at dyret 

 hver nat maatte søge til havet for at fugte sine gjæller, ja man troede 

 endog, at dette dyr udelukkende aandede ved gjæller, indtil Karl Sem- 

 per (1880) viste, at den øvre del af dets gjællehule havde forandret 



Naturen 1901. 19 



