326 



forskning, og lært os at kjencie ikke saa lidet af de indfødtes delvis 

 meget merkelige kultur. Paa den sidste verdensudstilling i Paris havde 

 netop øen Madagaskar med sine talrige og mangesidige frembringelser 

 en af de største af de bygninger, som skulde vise verden den franske 

 kolonimagt. Og blandt gjenstandene i denne indtog øens silke en 

 meget fremtrædende plads. Hovedmængden af silken bestod vistnok 

 af sommerfuglesilke, dog var der ogsaa udstillet mønstre af edderkop- 

 silke, som udmerkede sig ved sin glans og sin prægtige gule farve. 

 De var i virkeligheden mere lig en tj^nd guldtraad end en organisk 

 fiber. Angaaende udvindingen af denne silke er nu nærmere detailjer 

 blevet bekjendt, som vi i det efterfølgende skal berette i korthed. 



At evnen til at producere silke slet ikke indskrænker sig til 

 sommerfugle af familien natpaafugieøiet, men tvertimod er overordentlig 

 meget udbredt i hele insektriget, det ved enhver, som kun har be- 

 skjæftiget sig det mindste med entomologi. Selv dagsommerfuglene 

 og tusmørkesværmerne, som i sin organisation og livsbetingelser staar 

 meget fjernt fra natpaafugleøinene, har i indskrænket maalestok evnen 

 til at spinde silke ; de gjør brug deraf, naar de skifter hud under 

 sin larvetilstand, eller naar de hænger sine pupper op paa mure eller 

 grene. Men ogsaa andre insekter, som slet ikke hører til sommer- 

 fuglene, som f. eks. smuthvepsen, viser sig leilighedsvis som silke- 

 spinder til sit eget beskedne livsbehov. I storartet maalestok og 

 ganske regelmæssig træder igjen evnen til at spinde silke frem hos 

 edderkoppene, som driver det mest udtalte spinderi- og væverihaand- 

 verk af alle dyr. Edderkopsilken er maaske endog endnu lidt mere 

 fuldkommen end silkeormens, thi den synes med samme tversnit at være 

 betydelig sterkere. Men netop heri ligger grunden til, at edderkop- 

 silken hidindtil ikke har faaet nogen betydning for den menneskelige 

 teknik. Den store stj^rke i deres frembringelse tillader dyret at 

 gjøre sine traade saa fine, at disse ikke har den tilstrækkelige tykkelse 

 til vort brug. Det har dog stadig ikke manglet paa forsøg paa at 

 virkeliggjøre den nærliggende tanke at vidvinde og forarbeide edder- 

 kopsilke. Allerede den originale gamle naturforsker i det 17de aar- 

 hundrede, Reaumur, har beskjæftiget sig med forsøg paa at udvinde 

 silke af korsedderkoppen, og ham har vi at takke for den beregning, 

 at man behøver 700000 korsedderkoppe for at levere et eneste pund 

 silke, mens vor almindelige morbærspinder er meget mere produktiv, 

 da 4000 godt ernærede larver allerede frembringer et pund silke. 



