332 



-edderkopavl for at udvinde silke i det store. Det alene er tilstrækkelig 

 til at lade den fra kritikløs side som ny industri priste „Araniekultur" 

 vise sig i et meget problematisk lys. Paa den anden side vil man 

 dog ikke kunne frakjende de paa Madagaskar lykkede forsog, nemlig 

 at anvende et plagsomt insekt til nyttigt formaal. en vis anerkjendelse, 

 saa meget mere som det derved erhoklte produkt synes at være i 

 mange henseender virkelig udmerket. 



Angaaende edderkopsilkens kemiske forhold, dens farveforhold o.s.v. 

 •er endnu absolut intet kjendt. En undersøgelse i denne retning vikle 

 være af stor interesse, og jeg vilde gjerne foretage den, hvis det nød- 

 vendige materiale stod til forføining, hvad der hidtil desværre ikke er 

 tilfælde. 



Nogle for Norges fauna nye fiske. 



I sidste bind af „Archiv for Mathematik og Naturvidenskab" (vol. 

 23 no. 7) beskriver professor Collett nærmere fem ikke tidligere fra 

 Norge kjendte fiske. Af disse knytter den største interesse sig til den 

 lille sølvtorsk, gadus argentus, som opdagedes af dr. Hjott for første 

 gang ved vore kyster i Kristianiafjorden sommeren og høsten 18'J7. 



Sølvtorsken blir 14 — 15 cm. lang. I flere henseender adskiller 

 <len sig fra de egte torskearter. Skjællene er store og let affaldende, 

 saa der neppe nogensinde fanges et eksemplar, der har sin sjælbeklæd- 

 ning i fuld behold. Af farve er den lys rødgraa med en sølvglans 

 paa br3'stet og den forreste del af bugen. Grjællelaaget er sterkt sølv- 

 ghnsende. Sølvtorsken holder til paa blød leret bund paa 60 — G30 

 meters dyb. Hos os synes gj-detiden at fnlde i høst- og vintermaa- 

 nederne. Rognkornene er forholdsvis store og ringe i an tal sammen- 

 lignet med dem hos de egte torskearter. Føden bestaar af smaakrebs 

 (calanider) og orme. Hunnerne synes at være ulige talrigere end 

 bannerne. 



Denne torskeart blev første gang beskrevet i 1850 efter tre indi- 

 vider, der var fundne ved kysterne af Algier. Foruden i Middelhavet 

 er den senere funden paa en række lokahteter helt fra Sudan op til 

 vore kyster, den har saaledes en meget vid udbredelse. Som oven- 

 for nævnt opdagedes sølvtoi'sken for første gang ved vore kyster i 1897. 



