333 



Det var under de a( dr. Hjort ledede praktisk videnskabelige fiskeri- 

 undersdgelser i Kristianiafj orden. Den viste sig talrig selv i de inder- 

 ste dele af fjorden jjaa lerbund paa 60 — ^200 meteis dyb. Samme 

 aar som Hjort fandt den i Kristianiaf jorden, tog dr. Petersen den i 

 Skagerak paa 190 meters dyb udenfor den svenske kyst. Senere har 

 lian ogsaa tåget den udenfor Skagen. Fornden i Ki-istianiafjorden er 

 den hos os funden i Langesundsfjorden og Trondhjemsfjorden. Der 

 er grnnd til at antage, at den forekommer i de fleste af vore sønden- 

 fjeldske fjorde. Naar den hidtil har forstaaet at undgaa vor opmerk- 

 somhed, er grunden den, at den ikke bider paa almindelig agn, heller 

 ikke gaar den i de af vore fiskere benyttede garn og nøter. Det var 

 først da dr. Hjort begj^ndte at fiske med den saakaldte „ottertrawl", 

 at den blev fanget. Det er forøvrigt merkeligt, at den ikke har været 

 opdaget i de større dybvandsfiskes ventrikel. 



Foruden denne fisk omtaler Collett et ungt individ af graatungen,. 

 solea hetea, som professor Sårs i sin tid havde tåget ved Nevlung- 

 havn sammen med en del yngel af den egte tunge, solea solea. Graa- 

 tungen, der er meget almindelig i Middelhavet, har tidligere ikke været 

 kjendt nordenfor de britiske og danske kyster. 



Ved Røbei-g i Trondhjemsfjorden erholdt konservator Storm i 1891 

 to eksemplarer af en liden ringbug, liparis micropus. Af denne art 

 kjendtes tidligere kun tre eksemplarer, som under den engelske „Knight 

 Errant" ekspedition i 1880 og 82 blev tagne udenfor Skotland og i 

 Færøkanalen paa 1000 — 1150 meters dyb. 



Af de eiendommelige perlemorsfiske, der udraerker sig ved ea 

 række lysende perlemorsglinsende runde flekke langs hver side af 

 den nedre rand af kroppen, er vor fauna forøget med to arter (argy- 

 ropelicus hemigymmus og a. aculiatus). Den første af disse fandtes. 

 drivende i stranden paa udsiden af Kvaløen ved Tromsø i februar 

 1895. Den er tidligere kjendt fra Middelhavet, hvor den forekommer 

 i stimer paa de større dyb. I Messinastrædet blir den imdertiden af 

 undersøiske strømsætninger i hundredevis ført op til ovei-fladen. For- 

 uden fra Middelhavet forekommer den ved Marokkos vestkyst, kanari- 

 ske øer. Portugal. Gascognerbugten og Færøkanalen. Den omtales og- 

 saa fra kysten af Ny England og Det indiske hav. Eksemplarerne 

 fra disse lokaliteter synes imidlertid at tilhøre andre nærstaaende arter. 



Den anden perlemorsfisk er omkring 1885 drevet i land ved Kri« 



