342 



temperaturer paa over 30", paa sine steder 35*^ og derover, indtil 37**. 

 En linje for 30° gaar iidenom østkysten. 



Tabellen og kartet fig. 1 viser tydelig virkningen af stedernes 

 hdide over havet. Jo hdiere oppe, desto lavere temperatur, saaledes 

 som i almindelighed er tilfældet. For at udskille denne virkning, kan 

 man reducere temperaturerne til havfladen. Dette faar man være for- 

 sigtig med, da det ikke turde være let at finde en i alle tilfælde med 

 naturen stemmende reduktionsfaktor. Et forsøg, jeg har gjort, synes 

 dog at lønne umagen. Erfaring viser, at de høieste varmegrader gjen- 

 nemgaaende indtræffer til saadanne tider, da veirtilstanden er den, vi 

 kalder anticyklonisk, det er høit lufttryk, tør og klar luft, ingen eller 

 lidet vind og nedstigende luftstrømme. Det er inde i et saadant system 

 eller paa randen af det, at vi finder maksimumstemperaturerne. I den 

 tørre nedstigende luftstrøm vokser temperaturen nedover PC. for hvert 

 hundrede meter. Reducerer vi tallene i rubrik II med denne faktor, 

 faar vi tallene i rubrik III. Afsættes disse paa kart og trækkes iso- 

 termer, faar vi billedet fig. 2. Det indre af det sydlige Norge og af 

 Sverige nordenfor Karlstad og Stockholm og længere nord den centrale 

 del af den skandinaviske halvø faar over 35'^, indtil 38°. Kristiania- 

 dalen danner en varme-ø med 35". En linje for 30° gaar udenom 

 Sveriges østkyst og langs Norges kyster som i fig. 1. I fig. 2 nænner 

 den sig havet fra Ofoten til Nordkap. Linjerne for 25° og 20° blir 

 de samme i begge karter. 



Man vil af tabellen se, at de høiest liggende stationer i rubrik III 

 har faaet temmelig høie temperaturer. Dette tyder hen paa, at reduk- 

 tionsf aktoren 1° pr. 100 meter er noget stor. Men den indbyrdes 

 fordeling af maksimumstemperaturerne over landet lider derved ingen 

 nævneværdig forandring. 



Den fordeling af de høieste opnaaelige varmegrader eller, som de 

 kaldes, de absolute maksimumstemperaturer, som vi saaledes 

 har fundet i Norge og i Sverige, er ganske merkværdig. Den viser 

 sig at være uafhængig af breddegraden, og reguleret kun af afstanden 

 fra havet og høiden over havet. Lindesnes og Nordkap har begge 30** 

 maksimumstemperatur. Vi kommer til at tænke paa det saakaldte 

 sol-klima. Beregner man solens varmevirkning i et døgn paa jorden 

 uden atmosfære, saa faar vi for midsommer omtrent den samme varme- 

 mængde paa en kvadratmeter mellem den 58de og den 71de bredde- 

 grad. I Syden staar solen høit om middagen og varmer sterkt, men 



