350 



hjernevirksomheden, der i begyndelsen er karakteriseret ved en simpel 

 svækkelse af de aandelige funktioner, kan tilsidst ende med udtalt 

 „blødhed", idioti. — Hos mange optræder der temmelig snart efter 

 operationen kramper, som man paa grund af deres ydre lighed med 

 stivkrampen (tetanus) har kaldt te tan i; under et sligt kramjieanfald 

 kan den syge endog dø, naar anialdene er voldsomme og hyppige. 



Haand i haand med de nervøse forstyrrelser gaar udviklingen af 

 den anden symptomrække, der karakteriseres ved mangeslags ernæ- 

 ringsforstyrrelser. Huden blir tør og afskallende, kold, haarene fal- 

 der ud, neglene blir skjøre, tænderne faar huller, legemstemperaturen 

 synker 1 — 2 grader C. under normen; de syge lider af kuldegysninger 

 og befiiider. sig ikke vel uden i varmen ; der udvikler sig blodfattig- 

 dom, ici et antallet af de røde blodlegemer og deres rigdom paa blod- 

 farvestof stadig af tager. Pulshastigheden synker, stof vekselen blir 

 langsom, de udskilte stoffes mængde gaar ned under de normale vær- 

 dier. Den syge bører ogsaa op at svede. En saadan tiltagende ernæ- 

 ringsforstyrrelse, der leder til afkræftelse, kalder vi kachexie. 



Den tredie gruppe af sygdomstegn viser sig paa h u d e n, der 

 undergaar ganske merkelige forandringer. Den blir tykkere og fastere 

 og er a;, føle paa som haardt flesk. Aarsagen hertil ligger i en op- 

 svulmen af det under huden liggende cellevæv, idet dfette undergaar 

 en slimet-geléagtig degcneration. Hudforandringen gjør sig først 

 merkbar i ansigtet og paa hænderne og fødderne. Ved hagen, paa øie- 

 laagene danner der sig vulster, næsen og læberne blir tykke, kinderne 

 hænger ned. Fysiognomiet faar derved et dumt udtryk, der passer til 

 den tiltagende aandelige svækkelse. 



Det her skildrede billede kommer altid frern hos folk, paa hvem 

 man har borttaget hele skjoldkjertelen ; de enkelte sygdomstegn kan 

 dog variere en hel del, saaledes taales t. eks. operationen meget daar- 

 ligere af unge individer end af ældre ; hos de sidste ser man derfoi 

 ofte ikke de allersterkeste grader af sygdommen. Men de væsentlige 

 træk : den aandelige svækkelse, kachexien og hudforandringerne er 

 altid de samme og fører tilsidst til døden ved afkræftelse, gjennemsnit- 

 lig efter 4 — 5 aars forløb. Ældre folk kan -leve optil 8 — 12 aar. 



Kocher kald er sygdommen k a c h e x i a s t r u m i p riva, d . v. s. 

 en kachexi, som optræder, fordi man har tåget væk et struma (struma 

 = krop ; privare = berøve, fratage). Reverdin var af samme an- 

 skuelse som Kocher, og begge fraraader derfor ved operationer paa 



