370 



megen vind paa alle haande fangst, hvortil der var anledning paa 

 Helgeland, af sild, skrei, sælhund og fugleeg." Et andet sted i samme 

 saga berettes om Torolf, at lian havde folk ude dels paa sildefiske og 

 dels paa skreifiske i Vaagnn. Ligeledes omtales, at han udrustede et 

 prægtigt havskib, som blev ladet med stokfisk, huder og skindvarer. 

 Med dette skib seilede Torolf s betroede mand, Torgils Gjallande, til 

 England, hvor man ''fik god handel og ladede skibet med hvede, hon- 

 ning, vin og klæde." Dette er særdeles interessant, da det viser, at 

 allerede i slutten af det Ode aarhundrede foregik der lofotfiske med 

 tilflytning udenfra og med Vaagan (Vaagar) som centrum. Ligeledes 

 ser vi, at der paa Harald Haarfagres tid fandtes haalogalandske stor- 

 mænd, som sendte sine varer direkte til England. 



Vinteren 874 — 75 var Torolf paa finnefærd, samtidig berettes der, 

 at han havde folk paa skreifiske i Vaagar. Den last, som Torgils Gjal- 

 lande førte med sig til England den følgende sommer (875), har da 

 rimeligvis bestaaet af finneartikler fra Torolfs vinterreise samt tør- 

 fisk, lofotvare af aargangen 875. 



Man har saaledes grund til at antage, at åer har været gode aarin- 

 ger i sjøen paa Harald Haarfagres tid. Derimod melder Snorre,*) 

 at "da Gunhildssønnerne raadede for Norge, blev det stort uaar, og- 

 dette voksede, jo længere de styrede landet .... Saavidt kom det, 

 at landsfolket savnede næsten overalt korn og fisk." Øivind Skålde- 

 spilder, som dengang boede paa sin gaard paa Helgeland, saa sig til- 

 sidst nødt til at hugge istykker en kostbar spænde, som han havde 

 faaet i skaldeløn af islændingerne, for at kjøbe sig slaglekvæg. Om 

 vaaren kom imidlertid et indsig af sild til nogle udvær, og Øivind tog 

 med sig huskarle og leilændinger paa en roskute for at kjøbe sild. 



Han kvad : 



Lad os sydover spore 



sjøhesten med aaren 

 , efter langhalet sild, 



fisket i lange not, o. s. v. 



Sagaen beretter, at Øivind da var saa fri for ædelt metal, at han 

 maatte benytte piler som betalingsmiddel. Og naar det var saa daar- 

 ligt med storkaksevne, hvorledes kunde det saa være for den alminde- 

 lige mand. 



*) Nationaludgaven, s. 132. 



