381 



gende end en ensartet meget lav temperatur. I havet udenfor Amerika 

 lever den saakaldte tile-fisk i Golfstrømmen, altsaa i det varme vand, 

 der kommer fra den mexikanske golf; i 1882 hændte det efter vold- 

 somme uveir, at dette varme vand blev jaget undaf og erstattet med 

 koldt vand nordenfra ; tile-fisken døde i store mængder ; man fandt 

 den fivdende død over store strækninger, og man troede den delvis 

 ganske udryddet ; dette er dog ikke tilfældet ; i de senere aar har man 

 igjen kunnet fiske den i noksaa store mængder. 



Et andet karakteristisk forhold i dybet er det enorme tryk, som 

 findes der. Ved en dybde af 3600 meter er dette tryk omtrent 360 kg. 

 paa kvadratcentimeteren, og fysikere og biologer troede, at livet under 

 et sligt tryk var umuligt ; det har imidlertid vist sig, at man i disse 

 dybder hav fundet dyr af alle klasser undtagen de høiere pattedyr. En 

 følge af dette enorme tryk er, at fiske, opbragte fra disse dyb, under det 

 lave tryk ved overfladen af våndet falder fra hinanden, saa at sige ; 

 øinene presses ud, skjællene falder af, og musklerne sprænges istykker. 

 Mens de lever der nede i dybet, svarer trykket i deres indre til det ud- 

 vendige tryk, og de fornemmer dette enorme tryk ikke anderledes, end 

 vi fornemmer luftens tryk paa jordens overflade. 



Da våndet ikke er sammentrykkeligt, blir det ikke tættere paa de 

 store dyb, og en gjenstand, der synker i havets overflade, vil synke lige 

 tilbunds, hvor dybt der endog er. 



Nærværelsen af surstof er nødvendig for alt liv, og da våndet op- 

 tager sit surstof fra luften, troede man længe, at surstoffet ikke kunde 

 trænge langt i dybden, men Wyville Thomson har paavist, at det vand, 

 der ved pol erne af kjøles og der i overfladen forsyner sig med surstof, 

 er det samme, som derfra synker tilbunds og langs havbunden glider 

 nedover mod Ækvator ; her stiger det lidt efter lidt tilveirs igjen, op- 

 varmes og flyder saa atter mod polerne ; der findes saaledes et stadigt 

 og storartet omløb af våndet, saa det stadig forsynes med nyt surstof 

 i dybet. 



De dyr, man henter op fra dybet, har farver, og farver kan de ikke 

 have, medmindre der er lys nede i disse umaadelige dybder. Hvorfra 

 kommer saa det lys? Det er ovenfor nævnt, at fotografiske plader ikke 

 paavirkes under '2'2b meter, og man har været enig om, at intet spor af 

 sollys trænger længere ned end 360 meter. Kun amerikaneren Verrill 

 har ment, at der trænger ned et grønt lys til de største dybder, og dette 

 har han ment at kunne paavise ved de farver, de i disse dyb fangede 



