26 
Man har længe vist, at torsken f. eks. ikke er nogen kostfor- 
agter, ligeledes er ogsaa af flere forfattere fremholdt, at under for- 
plantningstiden indtræder en betydelig formindskelse i torskens glim- 
rende appetit. Det er imidlertid et spørgsmaal, om torskens madlyst 
kan siges at være synderlig svækket i forplantningstiden. Ialfald kan 
ikke dette direkte sluttes af den omstændighed, at under de store 
gydeindsig en stor del af torskemaverne er tomme og sammenskrum- 
pede. Torsken er ligesom flere andre vigtige fiske særlig henvist til 
at leve af bunddyr og det saadanne, som lever paa haard bund. Paa 
lerbund har torsken lidet at gjøre. Heri ligger vel ogsaa forklaringen 
paa, at torsken især fiskes i afhæld mod dybet (saakaldte bakker eller 
- egger) og skaller. 
Naar nu som i Lofoten store masser af torsk siger ind over et 
forholdsvis begrænset omraade, synes det rimeligt, at der maa ind- 
træde madmangel, fordi der er saa altfor mange paa beitesmarken. 
Jeg vover at paastaa, at om appetiten var aldrig saa god, vilde 
man alligevel finde mange tomme maver under ovennævnte forhold. 
Det har ogsaa vist sig, at i de tilfælde, da der har været rigelig til- 
gang paa næringsmateriale, har torskemaverne været fulde. Torsken 
lever nemlig ikke alene af bunddyr (Denthos), men den gjør ogsaa 
vældige indhug paa den saakaldte nekton (organismer, hvis bevægelses- 
organer tillader vandringer, som er uafhængige af vandets tilfældige 
bevægelsesretning). Saadanne er f. eks. sild, sil, lodde, blæksprut, 
o. 8. v. Alle de nævnte er vigtige som torskemad, og tilstedeværelsen 
af saadanne organismer i mængde øver en betydelig indflydelse paa 
torskens træk. Opsynscheferne i Lofoten har berettet, at fisket er 
temmelig uregelmæssigt i saadanne aar, da der er sild i Vestfjorden. 
Ligeledes foregaar gaatfisket i Finmarken mere ustøt i tilfælde af, at 
loddens indsig falder sammen med det. Begge disse omstændigheder 
godtgjør, at torsken har madlyst ogsaa under gydeindsig. Hertil kan 
jeg føle et eksempel fra min egen erfaringskreds. Fra torskefisket 
ved Bremanger i mars 1897 undersøgte jeg ca. 200 torskemaver. 
Samtidig med torskefisket foregik ogsaa vaarsildfiske, og det viste sig, 
at omtrent halvparten af maverne var fyldt med vaarsild, og den 
anden halvpart med vaarsildrogn. Med rognen fulgte alger, skjælsand, 
0. 8. v. En stor del af rognen var saa langt kommen i udvikling, at 
ølepletterne tydeligt kunde sees. 
I mars 1898 foregik der ogsaa noget torskefiske ved Bremanger, 
en bl DE EEE på KAASE å EE 
