45 
efter denne methode, saa burde man snart være paa det rene med, 
at det er den vei man har at gaa. 
I en senere artikel skal jeg muligens komme ind paa omtalen af, 
hvordan man hos os burde gaa frem for — uden øget udgift — at- 
faa mere ud af vore museer, end man hidtil har gjort, og paa dette 
sted kan det derfor være nok med disse antydninger. 
Imidlertid kan man ikke gjøre noget besøg i Londonermuseet 
uden at omtale den store samling af grupper af britiske fugle, 
som er en af de træk, der først og fremst falder besøgeren i øinene 
og binder hans opmerksomhed. 
Fra de fleste museer er vi vant til at se fuglene (som de andre 
dyr) staa i lange rader paa sine dreiede træstativer, der nærmest. 
minder om de pinder, damehatte anbringes i et udstillingsvindu. Paa 
denne maade, om end oftest paa naturlige grene, ikke paa de dreiede 
pinder, staar ogsaa fuglene i den britiske samling og i den alminde- 
lige systematiske i Londonermuseet. Men som et anneks til den 
britiske afdeling er der indrettet en meget rig samling af britiske 
fugle, fremstillede i sine naturlige omgivelser. Disse ,,gruppemontrer* 
som de gjerne kaldes, fordi hver montre næsten altid indeholder en 
hel fuglefamilje af samme art, undertiden flere familjer af forskjellige 
arter, tiltager aar for aar i antal og breder sig nu fra den britiske- 
samling gjennem den almindelige systematiske og helt ind i fiskesam- 
lingen og blandt de lavere dyr. 
Hver gruppe er et helt lidet kunstverk, men koster ogsaa baade 
arbeide og penge, saa mange penge, at en ulykkelig samlingsbestyrer, 
hvis annuum er knapt beregnet i kroner istedenfor i £, forfærdes- 
over det. 
Paa et firkantet bord af forskjellig størrelse er der anbragt et 
stykke naturlig jordbund i absolut nøiagtig og troværdig kopi, en 
trægren, med blade og blomster, hvis vedkommende fugl bygger rede 
i trærne, eller der er gjort istand et lidet strandparti fra en elvebred 
eller en indsø, med vand og med sivbund. Denne naturlige baggrund 
er yderst omhyggeligt udført. Oftest gaaes der frem paa den maade, 
at en præparant sendes bort til et eller andet sted i landet og søger 
op en redeplads, hvor vedkommende fugl holder til og hækker. Selve 
jordflekken — en eller et par kvadratmeter stor — med redet paa 
