48 
opefter en skraanende sten, mens paa høire side at billedet en hun 
begiver sig nedover til vandet. I midten og tilvenstre ser man endel 
efuglehunner, en rugende, en ifærd med at dække eggene til med 
dun, før den forlader reden forat søge føde o. s. v. TI baggrunden 
sidder der endel alker, som ofte holder sig sammen med efuglen. 
Endelig er der længst tilvenstre en af de vakre hvide efuglestegger. 
Hver af disse grupper — og der er vel nu mindst et hundrede 
af dem i British Museum — er saa forsynet med en forklarende 
etikette (atter lærebogsprincipet), som giver oplysning om fuglens 
næring, udbredelse, rugetid o. 8. V. 
Denne fortrinlige afdeling af fuglesamlingen er et af de store 
tiltrækningsnummere i British Museum, og med omtalen af dem faar 
vi slutte dette flygtige besøg i et af verdens bedste — kanske det 
bedste — naturhistoriske museer. 
Dr. J. Brunchorst. 
Forandringer i jordaksens beliggenhed.> 
Vi har vænnet os til den forestilling, at jordaksens stilling i 
forhold til solen stedse har været den samme, eller næsten den samme, 
som den dag idag, og at polarlandene til alle tider ligesom nu har 
havt lange vintre og korte sommere. 
Imidlertid er der en mængde kjendsgjerninger, som taler herimod. 
Foruden astronomiske momenter er det især de stedse hyppigere og 
talrigere palæontologiske og geologiske kjendsgjerninger, som har 
rokket vore forestillinger om jordaksens urokkelighed, Astronomisk er 
fastslaaet, at den nordlige halvkugle den dag idag har en 6 dage 
længere sommer og den sydlige halvkugle en 6 dage længere vinter 
end den anden. Denne differents kan imidlertid stige indtil 36 dage. 
Sommerhalvaaret paa den nordlige halvkugle falder ogsaa sammen med 
den periode, da jorden er langt fra solen. Dette er ingenlunde altid 
tilfældet, og herved kan den sydlige halvkugles vinter blive endnu 
koldere.. En saadan geologisk klimatveksel foregaar ved siden af den 
aarlige med en periode af 21 356 aar. Hver af disse perioder bringer 
1) Af H. Vogel i ,,Prometheus'*. 
