59 
stemme omløbstiden for en bestemt sværm ved iagttagelse af den i 
spidsen vandrende komet; thi denne er karakteristisk ved sin størrelse 
og tæthed og kan sees i stor afstand fra jorden i det reflekterede 
sollys, saaat man ganske utvilsomt kan bestemme dens tilbagekomst 
- til et hvilketsombelst punkt i banen. 
Desværre er denne komet paa grund af sin forholdsvise lys- 
- svaghed hidtil kun seet en gang, nemlig i begyndelsen af aaret 1866, 
saaat dens første tilbagekomst nu altsaa er forestaaende. I ethvert 
tilfælde har imidlertid maalingerne ved denne første tilsynekomst af 
— kometen omtrent givet den samme omløbstid nemlig 331/s aar. Denne 
samme tid har man ogsaa med noget større vanskelighed beregnet af 
den i mange aarhundreder iagttagne stjerneskudregn, der meget regel- 
mæssig kommer igjen med mellemrum af ca. 33 aar og stadig viser 
sig i stjernebilledet Løven. | 
De meteorskarer, som traf jorden natten mellem den 138de og 
14de november 1866, passerede krydsningspunktet med jordbanen 
omtrent 101; maaned efter den foran vandrende komet. Derimod 
er det ikke godt at vide, til hvilken gruppe de meteorer hørte, som 
mødte jorden 33 eller 34 aar i forveien, nemlig i aarene 1833 og 
1832. Hvis man derimod for kometen af 1866 antager den ovenan- 
førte omløbstid af 331/s aar for rigtig, saa kan man slutte, at kometen 
maatte have passeret krydsningspunktet henimod enden af oktober 
1832; efter dette vilde da den rige stjerneregn i novembernætterne 
1832 høre til en gruppe, der følger kometen i langt kortere afstand 
end den i 1866 iagttagne gruppe, men at derimod de i 1833 iagt- 
tagne stjerneskud hørte til sværme, der var saa langt bag kometen, 
at de behøver et aar for at tilbagelægge denne strækning. 
Den usikkerhed, der klæber ved omløbstidens bestemmelse, naar 
denne alene skal udledes af den blotte tilbagevenden af glimrende 
stjerneregn 1 stjernebilledet Løven, bliver aabenbart mindre, jo oftere 
man faar anledning til at iagttage dette fænomen, der regelmæssig 
gjentager sig omtrent hvert 33te aar. Ved hjælp af kinesiske annaler 
er det lykkedes at forfølge fænomenet lige tilbage til aaret 202 
efter Kristus. 
Mellem dette tidspunkt og gjenkomsten i 1866 er der forløbet 
29 omløb. — Beregningerne viser, at den største feil, man kan begaa 
ved bestemmelsen af omløbstiden, kun vil beløbe sig til en halv maaned, 
men vil saudsynligvis være meget mindre, saaat vi med temmelig stor 
